Справа № 643/3658/23
Провадження № 2-о/643/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря -Куліш А.С., розглянув у судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)про встановлення факту народження дитини в певний час, суд,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, місце народження - Україна, Луганська область, Свердловський район, селище Бірюково батьками якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин Російської Федерації та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянка Російської Федерації.В свідоцтві про народження внести наступну інформацію в графі «Прізвище» записати « ОСОБА_1 », в графі «ім`я» записати « ОСОБА_1 », в графі «по батькові» записати « ОСОБА_1 », в графі «народився» записати цифрами « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та словами « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в графі «Місце народження» вказати «Україна Луганська область Свердловський район селище Бірюково», в графах «БАТЬКИ» записати «батько - ОСОБА_2 , громадянин Російської Федерації», «Мати - ОСОБА_3 , громадянка Російської Федерації».

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селищі Бірюково Свердловського району Луганської області. Деякий час разом із родиною проживав у своєї рідної бабці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є громадянкою України, в м. Чугуїв Харківської області, де у 2011 році закінчив Введенський навчально-виховний комплекс Чугуївської районної ради Харківської області. У зв`язку з проведенням на території Луганської області Антитерористичної операції та визнанням частини Луганської області (в якій він із родиною постійно проживали) тимчасово окупованою територією, у 2014 році вимушені були тимчасово покинути постійне місце проживання та переїхати до м. Харкова до родичів, де й зараз проживають. При перегляді особистих документів, він виявив відсутність його свідоцтва про народження та паспорту, які були загублені під час переміщення (переїзду) з тимчасово окупованої території до м. Харкова.25.01.2022 р. він звернувся до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління з заявою про видачу дублікату свідоцтва про його народження, у зв`язку з втратою оригіналу, - яка згідно треку Укрпошти була отримана 27 січня 2022 року. Після закінчення місячного терміну, встановленого діючим законодавством України на розгляд заяви щодо поновлення актового запису про народження, він звернувся до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління, де йому було відмовлено у видачі повторно вищевказаного свідоцтва, зв`язку з відсутністю у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян зазначених відомостей про народження та неможливістю здійснити запит до органу, який первинно видав свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_1 , так як даний орган знаходиться на тимчасово окупованій непідконтрольній території України - все це було відображено у листі-відповіді, який Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління, зі слів працівника цієї установи, яке було направлено поштою. Проте, він не отримував цього листа-відповіді та жодного повідомлення про його надсилання. На прохання видати відповідь на руки, йому було відмовлено і в усній формі рекомендовано, звернутись до суду, для вирішення даного питання.

Як зазначає заявник, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно для державної реєстрації його народження в органі РАЦС України та відновлення втрачених документів встановленого зразку.

Завник ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підримує, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час слухання справи належним чином, заяв про поважність причини своєї неявки або слухання справи за його відсутності не надав, відзив на заяву не подавав, у зв`язку з чим, суд зі згоди заявника, визнав доцільним слухати справу у відсутність представника заінтересованої особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, часі місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селищі Бірюково Свердловського району Луганської області.

Деякий час разом із родиною проживав у своєї рідної бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є громадянкою України в м. Чугуїв Харківської області, де у 2011 році закінчив Введенський навчально-виховний комплекс Чугуївської районної ради Харківської області.

У зв`язку з проведенням на території Луганської області Антитерористичної операції та визнанням частини Луганської області (в якій заявник із родиною постійно проживали) тимчасово окупованою територією, у 2014 році ОСОБА_1 з родиною вимушений був покинути постійне місце проживання та переїхати до м. Харкова до родичів, де й зараз проживають.

При перегляді особистих документів, заявник ОСОБА_1 виявив відсутність його свідоцтва про народження та паспорту, які були загублені під час переміщення (переїзду) з тимчасово окупованої території до м. Харкова.

25.01.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління з заявою про видачу дублікату свідоцтва про його народження, у зв`язку з втратою оригіналу, - яка згідно треку Укрпошти була отримана 27 січня 2022 року.

Після закінчення місячного терміну, встановленого діючим законодавством України на розгляд заяви щодо поновлення актового запису про народження, заявник звернувся до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління, де йому було відмовлено у видачі повторно вищевказаного свідоцтва, зв`язку з відсутністю у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян зазначених відомостей про народження та неможливістю здійснити запит до органу, який первинно видав свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_1 , так як даний орган знаходиться на тимчасово окупованій непідконтрольній території України - все це було відображено у листі-відповіді, який Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління, зі слів працівника цієї установи, яке було направлено поштою.

Проте, як зазначає заявник, він не отримував цього листа-відповіді та жодного повідомлення про його надсилання. На прохання видати відповідь на руки, йому було відмовлено і в усній формі рекомендовано, звернутись до суду, для вирішення даного питання.

Згідно положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Вказане завдання превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Допустимими за змістом частини першої статті 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Нормами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до пункту 7, статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Нормами статті 122 СК України, встановлено, що дитина, яка народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

п. 5 ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Статтею 133 СК України, встановлено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ч.1ст.144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 2, статті 6 Закону України «Про громадянство України», одною з підставою набуття громадянства України є територіальне походження.

Згідност.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п. 7 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 1.15. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, передбачено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно дост.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації його народження та відновлення втрачених документів встановленого законодавством України зразку.

Як зазначив заявник, в свідоцтві про народження було зазначено особу на ім`я якої видавався цей документ - ОСОБА_1 , дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Україна, Луганська область, Свердловський район, селище Бірюково, в графі «батько» - ОСОБА_2 , графі «громадянство» батька громадянин Російської Федерації, в графі «мати» ОСОБА_3 , в частині «громадянство» матері Російської Федерації.

Відновлення даного документу необхідно заявнику для належного засвідчення особистості, отримання інших втрачених документів та всіх пов`язаних з цим прав та обов`язків.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно, для проведення державної реєстрації народження є об`єктивні перешкоди, тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження заявника ОСОБА_1 , бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 76-81, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 315-319, 430 ЦПК України,ст.ст. ч. 3 ст.49 ЦК України, ст. 122, 133, ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 154 СК України, п. 5 ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» , суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)провстановлення факту народження дитини в певний час-задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Україна, Луганська область, Свердловський район, селище Бірюково батьками якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин Російської Федерації та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянка Російської Федерації.

В актовому записі та свідоцтві про народження внести наступну інформацію в графі «Прізвище» записати « ОСОБА_1 », в графі «ім`я» записати « ОСОБА_1 », в графі «по батькові» записати « ОСОБА_1 », в графі «народився» записати цифрами « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та словами «двадцять третєсічня одна тисяча дев`ятсот дев`яносто п`ятого року», в графі «Місце народження» вказати «Україна Луганська область Свердловський район селище Бірюково», в графах «БАТЬКИ» записати «батько - ОСОБА_2 , громадянин Російської Федерації», «Мати - ОСОБА_3 , громадянка Російської Федерації».

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Майстренко О.М.