Провадження № 2-др/643/25/24
27.03.2024 м. Харків
Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Семенової Я.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Кашуби Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові питання щодо розподілу судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданим в особі представника адвоката Хворост Дарії Михайлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
Короткий зміст вимог заяви позивача
Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 05 березня 2024 року позов ОСОБА_1 , поданий в особі представника адвоката Хворост Д.М. до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено повністю. Призначено судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, установлено позивачу ОСОБА_1 строк для подання доказів щодо розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу - п`ять днів після ухвалення рішення суду.

У порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Хворост Д.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення в частині розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування клопотання представник позивача зазначила, що 31 липня 2023 року між ОСОБА_1 та нею, адвокатом Хворост Д.М., було укладено договір №61 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (п.3.1 договору). Згідно з п. 3.2 договору порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються даним договором або додатковою угодою до даного договору. Пунктом 3.3. договору визначено перелік послуг та їх вартість. Посилалася, що нею, адвокатом Хворост Д.М., станом на 11.03.2024 виконано ряд послуг за договором на суму 8200,00 гривень. Відповідно до п. 3.7 договору правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, який підписується сторонами. 21 листопада 2023 року вони з позивачем ОСОБА_1 підписали Акт приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до договору про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023, відповідно до якого адвокат виконав, а клієнт прийняв послуги за договором на загальну суму 8200,00 гривень. Станом на 21.11.2023 позивачем сплачено гонорар адвокату в сумі 8200,00 гривень, в рахунок оплати послуг за договором №61 про надання правової допомоги від 31.07.2023, невідпрацьована частина гонорару становить 0,00 гривень. Зазначила, що на виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем було надано детальний опис наданих йому послуг адвокатом Хворост Д.М. на підставі договору про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023 станом на 11.03.2024. За вказаних обставин просила стягнути з ТОВ «ФК «Аланд» на користь ОСОБА_1 понесені під час розгляду вказаної вище цивільної справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8200,00 гривень.

Аргументи учасників справи

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та будь-яких інших клопотань від відповідача ТОВ «ФК «Аланд» не надходило.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Хворост Д.М. у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлялися належним чином та своєчасно, через підсистему «Електронний суд» представник позивача надала суду заяву про розгляд заяви за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Аланд» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення був повідомлений своєчасно та належним чином через підсистему «Електронний суд», про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив.

Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник позивача адвокат Хворост Д.М. у позовній заяві зазначила, що позивач орієнтовно планує понести такі судові витрати: витрати на правничу допомогу від 8800,00 гривень до 15000,00 гривень, але остаточна сума буде залежати від кількості судових засідань, кількості заяв по суті справи, клопотань та обсягу правової допомоги, яку буде надано позивачу за договором про надання правової допомоги.

У передбачений законом строк представник позивача звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8200,00 гривень. В обґрунтування зазначених витрат надала суду: Договір про надання правової допомоги №61 від 31 липня 2023 року; Акт приймання передачі наданої правової допомоги №1 до Договору про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023 від 21.11.2023, підписаний між ОСОБА_1 та адвокатом Хворост Д.М.; квитанцію від 25 вересня 2023 року про отримання адвокатом Хворост Д.М. від ОСОБА_1 гонорару в розмірі 8200,00 гривень за надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 вказаного вище Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, як це унормовано положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, і суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування гонорару за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (справа № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірнимі з: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, виходячи з наведених правових положень, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За змістом статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема у положеннях частин п`ятої та шостої статті, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Аланд» не скористався своїм правом на звернення до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: надасть договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг (в разі наявності таких), розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Так, судом встановлено, що 31 липня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Хворост Д.М. укладений Договір про надання правової допомоги, за якого адвокат Хворост Д.М. зобов`язалася здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнтові ОСОБА_1 на умовах та в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язався оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору на умовах, визначених даним договором. Умовами п. 3.2. Договору сторонами погоджено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, визначаються даним договором про надання правової допомоги або додатковою угодою до даного договору. У п. 3.3 Договору сторонами погоджена вартість послуг адвоката.

Акт приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до Договору про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023 підписаний між ОСОБА_1 та адвокатом Хворост Дарією Михайлівною. Зі змісту вказаного акту вбачається, що адвокат виконав, а клієнт прийняв такі послуги: надання первинної усної консультації, фіксована оплата згідно з умовами договору 500 гривень, дата консультації -31.07.2023, витрачено часу 1 година; складання та написання адвокатського запиту за вих. №1 від 31.07.2023 в інтересах клієнта, адресований приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельнику Ю.А., фіксована оплата згідно з умовами договору 500 гривень, витрачено часу 1 година; підготовка та написання позовної заяви в інтересах клієнта за його позовом до ТОВ «ФК «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, фіксована оплата згідно з умовами договору 6000,00 гривень, витрачено часу 5 годин; підготовка та написання клопотання про витребування доказів (клопотання додано до тексту позовної заяви), фіксована оплата згідно з умовами договору 600 гривень; підготовка та написання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат (додано до тексту позовної заяви), фіксована оплата згідно з умовами договору 400 гривень, витрачено часу 20 хвилин; підготовка та написання детального опису робіт за договором про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023 станом на 25.09.2023 (додано до тексту позовної заяви), фіксована оплата згідно з умовами договору 700 гривень, витрачено часу 1 година. Сума гонорару, на яку станом на 21.11.2023 надано правову допомогу 8200,00 гривень, клієнтом станом на 21.11.2023 внесено гонорару у розмірі 8200,00 гривень, згідно з квитанцією від 25.09.2023. Сума невідпрацьованого гонорару становить 0,00 гривень, всього витрачено часу 8 годин 20 хвилин.

Як убачається зі змісту детального опису робіт (наданих послуг), доданих адвокатом Хворост Д.М. до заяви про ухвалення додаткового рішення, адвокат виконав, а клієнт прийняв такі послуги за Договором: надання первинної усної консультації клієнту; складання та написання адвокатського запиту за вих. №1 від 31.07.2023 в інтересах клієнта, адресований приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельнику Ю.А.; підготовка та написання позовної заяви в інтересах клієнта за його позовом до ТОВ «ФК «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; підготовка та написання клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (клопотання додано до тексту позовної заяви); підготовка та написання клопотання про витребування доказів (клопотання додано до тексту позовної заяви), підготовка та написання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат; підготовка та написання детального опису робіт за договором про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023.

Водночас, на думку суду, визначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не в повному обсязі є обґрунтованими та доведеними у контексті наданих нею послуг, у зв`язку з чим суд вважає, що наявні підстави для часткового відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, суд зазначає, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони; врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як убачається зі змісту детального опису робіт (наданих послуг), доданих адвокатом Хворост Д.М. до заяви про ухвалення додаткового рішення, адвокат виконав, а клієнт прийняв такі послуги за Договором:

- надання первинної усної консультації клієнту, вартість якої сторонами погоджено в акті приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до Договору про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023 (надалі - Акт) в сумі 500,00 гривень;

- складання та написання адвокатського запиту за вих. №1 від 31.07.2023 в інтересах клієнта, адресований приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельнику Ю.А., вартість складання якого сторонами погоджено в Акті в сумі 500,00 гривень;

- підготовка та написання позовної заяви в інтересах клієнта за його позовом до ТОВ «ФК «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вартість підготовки якої сторонами погоджено в Акті в сумі 6000,00 гривень;

- підготовка та написання клопотання про витребування доказів, вартість написання якого погоджена сторонами в сумі 600,00 гривень;

- підготовка та написання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, вартість написання якого сторонами погоджена в сумі 400,00 гривень;

- підготовка та написання детального опису робіт за договором про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023, вартість написання якого сторонами погоджена в сумі 700,00 гривен.

Відтак, загальна вартість наданих адвокатом Хворост Д.М. ОСОБА_1 послуг, згідно зі змістом детального опису робіт (наданих послуг) та актом приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до Договору про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023, становить 8700,00 гривень, а не 8200,00 гривень, як про це зазначає адвокат Хворост Д.М.

У свою чергу, як це убачається з детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом Хворост Д.М., в ньому, серед іншого, зазначаються такі виконані адвокатом послуги за Договором про надання правової допомоги №61 від 31.07.2023, як: підготовка та написання клопотання про витребування доказів (вартість 600,00 гривень), підготовка та написання клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, підготовка та написання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат (вартість 400,00 гривень). Водночас, як убачається з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 та цивільної справи №643/12500/23, вони не містять клопотання про витребування доказів. Що стосується клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження та попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, суд звертає увагу, що зазначені клопотання та розрахунок містяться в тексті позовної заяви та є частиною її змісту, тобто є частиною такої послуги як підготовка та написання позовної заяви, вартість якої згідно з п.3.3 Договору становить 6000,00 гривень.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, фактично надані адвокатом послуги, розумну необхідність судових витрат у цій справі, а також з огляду на приписи п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви представника позивача у загальній сумі 7 700,00 гривень (8700 600 400 = 7700), що відповідає критерію реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності), розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, при цьому розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Зі змісту вказаних вище правових норм убачається, що саме склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та постановах Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц та від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про доведеність позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у встановленому судом загальному розмірі в сумі 7700,00 гривень.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 137, 141, 247, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Ухвалити додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_1 , поданим в особі представника адвоката Хворост Дарії Михайлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 7 700 (сім тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», , місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 16.

Повне судове рішення, у зв`язку з перебуванням судді з 27 березня 2024 року по 02 квітня 2024 року у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №643/216/23 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, з 02 квітня 2024 року по 09 квітня 2024 року - у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №643/11833/18 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 11, ч. 2 ст. 115 КК України, складено і підписано 09 квітня 2024 року.

Суддя : Я.Ю. Семенова