Справа № 362/6028/21
Провадження № 2-во/362/23/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про внесення змін,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі однієї десятої частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 листопада 2021 року до 05 січня 2026 року (а.с. 50 51).

09 квітня 2024 року судом отримано заяву позивачки у якій вона просить внести зміни до справи, рішення і виконавчого листа, шляхом їх доповнення нормою частини другої статті 182 СК України про те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 59).

Відповідно до норми частини другої статті 269 ЦПК України, суд вирішує питання про внесення виправлень без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно із нормою частини першої статті 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Насамперед, слід врахувати, що відповідно до статті 6 СК України, за своїм правовим статусом позивачка не є дитиною, а є повнолітньою дочкою відповідача.

Згідно із абзацом другим частини другої статті 182 СК України, на яку безпосередньо посилається заявник, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто, вказана норма спеціального закону стосується визначення розміру аліментів які стягуються на дитину та залежить від її віку.

Оскільки, позивачка не є дитиною, об`єктивно неможливо й визначити конкретний прожитковий мінімум як для дитини відповідного віку.

Як наслідок, у суду відсутні процесуальні підстави для застосування прожиткового мінімуму для дитини в рішенні про стягнення аліментів на повнолітню дочку, оскільки визначення такого прожиткового мінімуму прямо залежить від віку дитини, а позивачка не є дитиною.

У зв`язку із цим, вбачається, що у суду були відсутні правові підстави та відсутні й станом на дату постановлення цього судового рішення для зазначення в рішенні суду прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, з урахуванням змісту позовних вимог, резолютивної частини рішення та вимог прохальної частини заяви, вбачається, що у даному рішенні суду не допущено описок чи помилок.

Таким чином, приходжу до висновку, що у суду відсутні процесуальні підстави для зазначення вказаних заявником відомостей шляхом внесення доповнень і виправлень в зазначене рішення суду.

За таких обставин, заява є безпідставною і необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258 261, 269 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного судового рішення 12 квітня 2024 року.