Провадження №2/523/531/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" березня 2024 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді- Кисельова В.К.,

за участю секретаря судових засідань Дзюби Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бойко Світлана Володимирівна, звернулась до Суворовського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору №17582 купівлі-продажу нерухомого майна - на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від 12.11.1996 р., укладеного на Одеській товарній біржі, дійсним.

В обґрунтування вимоги позивач вказував на те, що вона є одним із співвласників та спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 . При укладенні договору №17582 від 12.11.1996р відбулося повне виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна покупцями та продавцями. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 сплатили грошові кошти за квартиру, вселилися в неї, сплачували комунальні послуги, виконували усі права та обов`язки власників. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач отримав письмове роз`яснення щодо неможливості вчинення нотаріальної дії-видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутись до суду у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства.

02.01.2024 року відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони у засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява представника позивача про підтримання заявлених вимог та про слухання справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Справа розглянута в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін відповідно до ст.279 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ході розгляду справи було встановлено, що 12 листопада 1996 року ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , діюча від свого імені та від імені неповнолітньої дитини ОСОБА_4 (надалі «Продавці») продали, а ОСОБА_6 і ОСОБА_1 (надалі «Покупці») купили квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох кімнат, житловою площею 37,5 кв.м., загальною площею 65,9 кв.м, корисна 62,8 кв.м.

На підставі даного договору за ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з 15.11.1996 року було зареєстровано право власності на придбаний об`єкт нерухомості в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під №198 пр. стор. 53 реєстр №248.

З матеріалів справи вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна №17582 від 12.11.1996року щодо квартири АДРЕСА_2 . Свої зобов`язання за правочином сторони виконали у повному обсязі: відповідачі передала у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_1 вказану квартиру, які сплатила за це її вартість та вселилася у житло тобто сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений 12.11.1996 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі.

У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самому Законі України "Про товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст. 15 цього закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору.

Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах, (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.

Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню.

В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцями ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , діючою від свого імені та від імені неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , та покупцями ОСОБА_6 і ОСОБА_1 .

Реєстрація на Біржі нерухомості права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу №16793 від 12.09.1996 року, оформленого на Одеській товарній біржі, дійсним.

Відповідно до ч. 2.ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діє на теперішній час, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Здійснивши державну реєстрацію у Одеському міжміському бюро технічної за реєстровим №609 стр 151 книга 77доп. права власності за ОСОБА_7 на спірне нерухоме майно, держава цим самим визнала право власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_3 , як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність», який діяв станом на 1996 рік, визначено, що громадянин набуває право власності на майно одержане внаслідок укладення угод не заборонених законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 17.07.2023р. Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1410.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, на підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, протизаконних дій не містить, і була укладена на біржі відповідно до норм Закону України «Про товарні біржі», який діяв на той час, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним- задовольнити.

2. Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №17582 від 12.11.1996р, а саме квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м. укладений на Одеській товарній біржі між ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , діючою від свого імені та від імені неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , які продали, з однієї сторони, та ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , з іншої, які купили, - дійсним.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення складено 02.04.2024 р.

Суддя В.К. Кисельов