Справа № 396/2338/23
Провадження № 2/396/116/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., секретаря судових засідань Новікової Я.О., представника позивача - адвоката Ковальчук А.С., представника відповідача - адвоката Ведющенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду м. Новоукраїнка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ковальчук Анна Сергіївна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Новоукраїнська державна нотаріальна контора Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2023 року представник позивача - адвокат Ковальчук А.С. звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 17.11.2023 року позивач звернулася до нотаріальної контори щодо укладення договору купівлі продажу земельної ділянки та їй стало відомо що помер ОСОБА_3 , який за життя надав довіреність на її ім`я, щодо його представництва з питань укладення договорів міни (обміну), оренди належної йому земельної ділянки. Крім того, її повідомили про наявність заповіту на її користь, складеного заповідачем ОСОБА_3 цього ж дня вона отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого не знала до 17.11.20223 року. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з належного ОСОБА_3 майна, зокрема, земельної ділянки площею 3,57 га, кадастровий номер :02:003:3198 на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належної на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії КР № 028902, виданого Новоукраїнською райдержадміністрацією Кіровоградської області 13 грудня 2005 року за № 252.

При зверненні до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого ОСОБА_3 . нотаріусом було складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини і має право звернутися до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду.

Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, встановити додатковий строк в 1 місяць для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на необізнаність у існуванні заповіту.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на його необгрунтованість, разом з тим, відзиву на позов не надав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 11). Після його смерті залишилася спадщина.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

22 листопада 2016 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1986, яким заповів земельну ділянку площею 3,57 га, кадастровий номер :02:003:3198 на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії КР № 028902, виданого Новоукраїнською райдержадміністрацією Кіровоградської області ОСОБА_1 (а. с. 17).

Заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 49-55).

З копії спадкової справи вбачається, що відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, спадщина складається з житлового будинку з прибудовами в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. (а.с.45-71)

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як стверджує представник позивача, позивач не знала про заповіт, а нотаріус про заповіт її не повідомив, тому суд приходить до висновку, що незнання про наявність заповіту перешкоджало позивачці реалізувати своє право на прийняття спадщини з поважних причин.ричиною пропуску стало те, що позивач на момент смерті спадкодавця про наявність заповіту, складеного на неї, будь-яких повідомлень від органу нотаріату про закликання її до спадкування за заповітом не отримувала, тому не подала у встановленому законом порядку заяву про прийняття спадщини.

Оскільки позивач не проживала разом з спадкоємцем на момент смерті та не знала про наявність заповіту на її ім`я, представник позивача вважає, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 є поважними.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Така судова практика є загальновідомою й загальнодоступною, викладена у багатьох судових рішеннях Верховного Суду України, зокрема у постановах: від 23 серпня 2017 року у справі № 2/235/10/16 (провадження № 6-1320 цс17); від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496 цс17, у численних судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як суду касаційної інстанції. Ця судова практика залишилася незмінною і у практиці нового Верховного Суду, зокрема, викладена у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови, встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 грудня 2021 року справа № 703/4978/19, провадження № 61-13783св21 та від 14 червня 2023 року у справі № 292/564/22.

Крім того, суд звертає увагу, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та непорушність права власності, закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки строк для звернення з заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини, позивач є спадкоємцем за заповітом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 79-81, 200, 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ковальчук Анна Сергіївна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Новоукраїнська державна нотаріальна контора Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк тривалістю один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перебіг зазначеного строку обчислювати з моменту набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 12.04.2024 року.

Суддя: О. С. Цесельська