Справа №: 343/643/24
Провадження №: 2-о/343/68/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

з участю адвоката Комарницького Е.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 22.12.2023 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вважається зниклим безвісти з 22.12.2023 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 10 грудня 1986 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, в якому в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.04.1997 року шлюб між ними було розірвано, однак, після цього вони примирилися і продовжили проживати разом в її будинку, що в АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_2 вони виховували та утримували дітей, мали спільний сімейний бюджет, вели спільне домашнє господарство, піклувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки, тобто були пов`язані спільним побутом. 27 грудня 2022 року ОСОБА_2 був мобілізований для проходження військової служби в Збройних Силах України, з 08.06.2023 року по 08.09.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області. 27 грудня 2023 року вона отримала сповіщення № 258 про те, що сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 22.12.2023 року внаслідок стрілецького бою з противником в районі виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області. Згодом, у березні 2024 року від управління персоналу штабу військової частини № НОМЕР_1 надійшло посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_2 від 05.02.2024 року на ім`я ОСОБА_2 . Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, батькам та членам сімей військовослужбовців, які пропали безвісти під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством. В березні місяці 2024 року вона звернулася до Центру надання адміністративних послуг Долинської міської ради, де їй було роз`яснено, що для того, щоб Управлінням соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації були прийняті та розглянуті документи щодо права на пільги, їй необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу її з ОСОБА_2 , в зв`язку з чим вона звернулася в суд з даною заявою, щоб встановити цей юридичний факт.

В судовому засіданні заявниця та її представник згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1058260 від 11.01.2024 року (а.с. 18) адвокат Комарницький Е.Г. подану заяву підтримали та просили встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 22.12.2023 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вважається зниклим безвісти з 22.12.2023 року. Додатково заявниця ОСОБА_1 вказала, що у 1997 році вони розлучилися, оскільки ОСОБА_2 зловживав спиртними напоями та перебував на обліку в нарколога, застосовував до неї фізичну силу. Потім просив у неї вибачення і вони мирилися, разом вирощували худобу та продавали на ринку молочні продукти. На військову службу чоловік пішов 22.12.2022 року, знав, що має онкологічне захворювання, був особою з інвалідністю 2 групи довічно. 23 грудня 2023 року їй зателефонували його побратими і повідомили, що ОСОБА_2 загинув, однак не змогли забрати тіло, тому офіційно його визнано зниклим безвісти.

Представник заінтересованої особи: Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку управління отримало 27.03.2024 року (а.с. 24).

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши та оцінивши здобутi й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 даного кодексу, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, які згідно закону є основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України.

Ознакою проживання однією сім`єю є систематичне ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, якіпостійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 10.12.1986 року (а.с. 11), заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружилися 10 грудня 1986 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 54.

Згідно виписки з рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.04.1997 року (а.с. 10), шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 18.10.2001 року (а.с. 26).

Як пояснила суду ОСОБА_1 , після офаційного розірвання шлюбу вони з ОСОБА_2 примирилися і продовжили проживати в її будинку, що в АДРЕСА_1 , разом виховували та утримували двох дітей, мали спільний сімейний бюджет, вели спільне домашнє господарство, піклувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки, тобто були пов`язані спільним побутом.

Даний факт підтверджується актами обстеження від 01.01.2024 року та від 08.04.2024 року (а.с. 12, 126), складеними старостою Надіївського старостинського округу Р.Юхим в присутності сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також витягом з Реєстру територіальної громади № 2024/000000465 від 01.01.2024 року (а.с. 15), згідно якого ОСОБА_2 з 25.03.2003 року був зареєстрований за вказаною вище адресою.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків сусіди заявниці ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, мали багато худоби, на ринку продавали молоко.

Крім того, як вбачається з наданих заявницею копій квитанції, інструкцій, товарних чеків, гарантійних талонів, паспортів товарів (а.с. 27-93, 120-125), як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 оплачували комунальні послуги за особовими рахунками їх спільного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом придбавали побутову техніку, будівельні матеріали, велику рогату худобу, автозапчастини.

Про те, що заявниця проживала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , який вважається зниклим з 22.12.2023 року, також свідчать долучені нею в судовому засіданні фотоматеріали, скріншоти їх спілкування у соціальній мережі та виписки з карткового рахунку ОСОБА_2 , згідно яких останній матеріально підтримував заявницю (а.с. 94-100, 106-119).

Згідно сповіщення військової частини НОМЕР_5 Міністерства оборони України № 258 від 27.12.2023 року (а.с. 14), командиром цієї частини повідомлено ОСОБА_9 про те, що його батько головний сержант взводу протитанкових ракетних комплексів механізованого батальйону військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 27.12.2022 року призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти 22.12.2023 року внаслідок стрілецького бою з противником в районі виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області.

Таким чином, вищенаведеними доказами підтверджується той факт, що заявниця та зниклий безвісти ОСОБА_2 після розірвання шлюбу в 1997 році продовжили проживати однією сім`єю до 22.12.2023 року, разом виховували та утримували двох дітей, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного, тобто мали взаємні права та обов`язки. Зазначене свідчить про те, що між ними, як жінкою та чоловіком, склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, що є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, батькам та членам сімей військовослужбовців, які пропали безвісти під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством.

Для заявниці встановлення факту проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки, оскільки вона зможе оформити пільги передбачені чинним законодавством, як член сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісти з 22.12.2023 року.

За вказаних обставин, виходячи з інтересів особи щодо захисту її прав, зважаючи на те, що заявниця ОСОБА_1 немає іншої можливості, окрім як в судовому порядку, встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, оскільки вимога її обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, показаннями свідків, які є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

На пiдставi викладеного, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст.ст. 293,294,315-319 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259,263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до дня його зникнення безвісти 22.12.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Заявниця: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт серії СС номер: НОМЕР_7 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 25.01.1998 року.

Заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: 77300, Івано-Франківська область м.Калуш вул. Чорновола, 12, .

Суддя:

Повний текст судового рішення виготовлено 11.04.2024 року.