РІШЕННЯ

Іменем України

11.04.2024 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Мартьянової С.М.

за участю секретаря Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі свого представника, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №989122998 в розмірі 52499,64 грн., з яких: 19499,20 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 33000,44 грн. сума заборгованості за відсотками, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №989122998 від 09.01.2020 року, відповідач отримав кредит.

Відповідно до Реєстру боржників №77 від 05.05.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №989122998.

20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 52499,64 грн., з яких: 19499,20 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 33000,44 грн. сума заборгованості за відсотками

Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному Договором.

Проте, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки передбачені кредитним договором.

Ухвалою суду від 11.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі.

Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено проведення засідання.

13.10.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на наступне.

Так, відповідач зазначає, що приєднаний до матеріалів справи договір не містить підписів сторін договору.

Згідно позовної заяви та копії поданого позивачем договору №989122998 від 09.01.2020 року, такий укладено в режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача.

Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг».

Роздруківка електронного листування не може вважатися електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини першої статті 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.

Отже, доказів укладання договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства позивачем не надано.

Позивачем не надано доказів, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалась електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа.

Таким чином, позивачем недоведено факт укладення сторонами договору №989122998 від 09.01.2020 року, що в свою чергу свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем не надано договору відступлення права вимоги, як і не надано реєстру договорів за якими нібито відбулось відступлення.

24.10.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, а саме представник позивача зазначила, що правила надання коштів є складовою невід`ємною частиною договору. Жодних заперечень з приводу того, що позичальник не погодився з умовами та правилами надання кредитів під час укладання та підписання договорів висловлено не було.

У відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору, а саме: НОМЕР_1 .

Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомого складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Отже, позивачем доведено факт укладання відповідачем Кредитного договору в електронній формі та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до умов укладеного договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську карту вказану власноруч позичальником при укладанні кредитного договору.

Нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договорів та додатків до них, саме через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань і було нараховано суму заборгованості, яку позивач просить стягнути.

Щодо відступлення права вимоги, то на підтвердження факту переуступки права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» до позовної заяви було додано копію витягу з Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якого слідує, що до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» по Кредитному договору №989122998 від 09.01.2020.

У зв`язку з вище викладеним просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи містить заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, фактично свої заперечення щодо позовних вимог виклала у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.01.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір №989122998.

Відповідно до п.1.1 Договору, Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4 Договору.

Строк дії договору починається з моменту його укладання та становить 12 днів. (п. 1.2 Договору)

Згідно п. 1.4 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,45 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3 цього Договору.

З урахуванням положень п. 1.4. Договору позичальник сплачує Товариству проценти за користування Кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 530,70 відсотків річних. (п.1.5 Договору)

Відповідно до п.4.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Укравши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розмішений на сайті Товариства.

Даний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, про що міститься інформація на 4 сторінці договору.

Згідно Додаткової угоди від 14.01.2020 року до договору №989122998 від 09.01.2020 року укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 2000,00 грн. з 14.01.2020 р. на строк дії Договору №989122998 від 09.01.2020 р. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.

З Додаткової угоди від 21.01.2020 року до договору №989122998 від 09.01.2020 року укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 вбачається, що сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за Договором №989122998 від 09.01.2020 року, на наступну кількість днів: чотирнадцять.

Згідно Додаткової угоди від 04.02.2020 року до договору №989122998 від 09.01.2020 року укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за Договором №989122998 від 09.01.2020 року, на наступну кількість днів: двадцять чотири.

З Додаткової угоди від 04.02.2020 року до договору №989122998 від 09.01.2020 року укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 вбачається, що сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 2000,00 грн. з 04.02.2020 р. на строк дії Договору №989122998 від 09.01.2020 р. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.

Додатковою угодою від 06.02.2020 року до договору №989122998 від 09.01.2020 року укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 4050,00 грн. з 06.02.2020 р. на строк дії Договору №989122998 від 09.01.2020 р. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.

Додатковою угодою від 13.02.2020 року до договору №989122998 від 09.01.2020 року укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 6050,00 грн. з 13.02.2020 р. на строк дії Договору №989122998 від 09.01.2020 р. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.

Додатковою угодою від 19.02.2020 року до договору №989122998 від 09.01.2020 року укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 400,00 грн. з 19.02.2020 р. на строк дії Договору №989122998 від 09.01.2020 р. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.

28.11.2018 року між «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №989122998 від 09.01.2020.

31.12.2020 року додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.

20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 52499,64 грн., з яких: 19499,20 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 33000,44 грн. сума заборгованості за відсотками.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №411079759 від 13.01.2020 року за період з 06.03.2023 по 31.07.2023 року сума заборгованості станом на 31.07.2023 становить 52499,64 грн., з яких: 19499,20 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 33000,44 грн. сума заборгованості за відсотками.

Як передбачено п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, й передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За положенням ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася . Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19; від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 року № 127/33824/19.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, відповідач зобов`язаний повернути борг банку, а останній вправі вимагати стягнення боргу включно зі штрафними санкціями з боржника.

Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, не погасив заборгованість в добровільному порядку.

В той же час, виходячи зі змісту статей 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання.

Таким чином, твердження відповідача про те, що договір не містить підписів сторін спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме на останній сторінці договору №989122998 від 09.01.2020 року вказано, що він підписаний електронним підписом з одноразовим індексатором. Також, відповідач посилалась на те, що матеріали справи не містять договору відступлення права вимоги між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», проте позивачем надано договір про відступлення прав вимоги між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 28.11.2018 року, а також Додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення, а саме щодо стягнення із відповідача суми заборгованості за договором та відсотків за ним.

Також, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст.13,19,81,263-265, 280-287,ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №989122998 в розмірі 52499 (п`ятдесят дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 64 копійки, з яких: 19499,20 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 33000,44 грн. сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 21.03.2016 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Мартьянова С.М.