21.03.2024 Справа № 756/239/24
Унікальний №756/239/24
Провадження № 2/756/1657/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Євтушик В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року позивач через представника - адвоката Конюшка Д.Б. звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з вищевказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з відповідача на її користь франшизу у розмірі 2 500 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. 00 коп., та судові витрати по справі - 1073 грн. 60 коп., судового збору та 21 250 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.04.2023 року о 10 год. 06 хв. ОСОБА_2 в м.Києві на перехресті пр. Оболонський та вул. Героїв полку «Азов», керуючи транспортним засобом марки «Kia Picanto» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 10.4, 33.5.16 Правил дорожнього руху, при повороті ліворуч не зайняв крайнє положення на проїзній частині, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах» та зі смуги котра вказує рух прямо здійснив поворот ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутньому напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, відтак позивачеві було завдано шкоди.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.06.2023 у справі №756/5305/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Kia Picanto» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована відповідно до умов чинного Полісу ОСЦПВВНТЗ №212499911, виданого Приватним акціонерними товариством «Страхова компанія «Універсальна» (франшиза за полісом - 2500,00 грн).

Страховиком було виконано свій обов`язок щодо відповідальності відповідача і здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 36 790,25 грн. Належна виплата страхового відшкодування здійснена за вирахуванням франшизи.

Відповідно до абз. 2 п.12.1.ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи.

Відповідно до ч.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком або особою, відповідальною за збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Позивачка зверталась до відповідача з вимогою здійснити виплату франшизи у розмірі 2500,00 грн. шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Viber» на номер телефону відповідача. Однак станом на день пред`явлення позову відповідачем не було здійснено жодних виплат.

Крім франшизи в розмірі 2500,00 грн з відповідача підлягає стягненню моральна шкода.

В обґрунтування моральної шкоди позивач зазначає, що належний їй автомобіль «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , був основним засобом пересування для позивача та її родини. Пошкодження в ДТП належного позивачеві відповідачем автомобіля, завдало позивачеві сильних душевних страждань та негативно вплинуло на її моральний стан у зв`язку з перенесеним стресом щодо пошкодження майна, оскільки їй довелось відмовитись від запланованих, зокрема, робочих поїздок та сімейних поїздок на відпочинок. Вона вимушена витрачати час на отримання правової допомоги, оскільки відповідач відмовився відшкодувати завдану ним шкоду в добровільному порядку. Вказане продовжує створювати напругу та завдає позичені моральні страждання у формі підвищеної тривожності та емоційних переживань, негативно впливає на професійне та особисте життя.

Моральна шкода, завдана протиправними діями відповідача, внаслідок яких було пошкоджено транспортний засіб позивача «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , за внутрішнім переконанням позивача, з урахуванням принципів розумності і справедливості позивач оцінює в розмірі 15 000, 00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2024 року справу передано для розгляду головуючому судді Яценко Н.О.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2024 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву в якому він посилається на те, що з позовними вимогами згоден частково, а саме не згоден в частині відшкодування моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу. Щодо стягнення франшизи у розмірі 2500,00 грн., то ним було здійснено грошовий переказ коштів у розмірі 2500,00 грн., на банківських рахунок позивача, тим самим сплачено всю суму стягнення франшизи у повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 26.02.2024 року. Вважає, що позовні вимоги в частині стягнення франшизи були задоволені в повному обсязі шляхом виплати грошових коштів в рахунок позивача ОСОБА_1 .

Щодо стягнення моральної шкоди, зазначив, що позивачем не надано жодних доказів які б підтверджували наявну моральну шкоду завдану позивачу, а саме довідка психолога, висновок психологічного дослідження, показання свідків або результати судово-психологічної експертизи тощо. Позивач жодним чином не зазначила, в чому саме полягає відповідна моральна шкода, якими неправомірними діями або бездіяльністю їй було завдано, обставини з яких виходить позивачка та зокрема не надано жодного доказу, який би підтверджував причинний зв`язок між дією та шкодою при встановленні та визначенні такого обсягу моральної шкоди. До того ж, не надані жодні відомості та їх підтвердження стосовно самого психологічного стану позивача, а саме визначення різного роду страждань, переживань та особливостей сприйняття даної ситуації позивачем особисто.

Відповідач зазначає, що він в свою чергу також отримав певну моральну шкоду внаслідок дій позивача, шляхом подачі позовної заяви до суду з вимогами щодо компенсації матеріальної шкоди, яку він вже напередодні компенсував та з вимогами щодо компенсації моральної шкоди, яка ніяк не могла бути накладена на позивача його діями або бездіяльністю та є недоведеною позивачем.

Вважає, що жодним чином його дії або бездіяльність внаслідок даного правопорушення не могли спричинити позивачу такої моральної шкоди, яка зокрема жодним чином не доведена та не підтверджена іншою стороною, а дії зі сторони позивача в свою чергу, призвели до повної моральної шкоди, щодо його, зокрема в частині приниження честі та гідності фізичної особи, а також його ділової репутації як фізичної особи та особи-підприємця, шляхом подачі даної позовної заяви з певними майновими та немайновими вимогами, відкриття провадження та подальших судових процесів.

Щодо стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 21 250,00 грн. стягнення суми надання професійної правничої допомоги не відповідає жодним чином критеріям дійсності, необхідності, розумності такого розміру та не є обґрунтованим. Вважає, що надання відповідних адвокатських послуг в даній ситуації не були фактичними та неминучими, адже відповідний конфлікт міг бути вирішений шляхом мирного врегулювання спору без звернення до суду з даними позовними вимогами.

Кожен адвокат має вжити заходів мирного врегулювання конфлікту з участю іншого адвоката. В разі ініціювання адвокатом дисциплінарного провадження стосовно іншого адвоката він має попередньо повідомити про це раду адвокатів регіону за робочим місцем адвоката згідно відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Щодо непрофесійної діяльності адвоката Конюшко Д.Б. слід зазначити, що ним не було здійснено жодних заходів мирного врегулювання даного конфлікту шляхом особистого звернення до нього, як до відповідача по даній справі, для вирішення даного конфлікту мирним способом шляхом здійснення добровільної виплати суми матеріальної шкоди в рахунок позивача.

Враховуючи вищевикладене просив визнати позовні вимоги частково в частині стягнення франшизи у розмірі 2500,00 грн. відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн; судового збору в розмірі 1073,00 грн; та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21 250,00 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності проти постановлення заочного рішення не заперечує. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час був повідомлений належим чином та своєчасно, шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації, однак повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлено, що 14.04.2023 року о 10 год. 06 хв. ОСОБА_2 в м.Києві на перехресті пр. Оболонський та вул. Героїв полку «Азов», керуючи транспортним засобом марки «Kia Picanto» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 10.4, 33.5.16 Правил дорожнього руху, при повороті ліворуч не зайняв крайнє положення на проїзній частині, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах» та зі смуги котра вказує рух прямо здійснив поворот ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутньому напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, відтак позивачеві було завдано шкоди.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 07.06.2023 у справі №756/5305/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Цивільно-правова відповідальність відповідача як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Kia Picanto» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована відповідно до умов чинного Полісу ОСЦПВВНТЗ №212499911, виданого Приватним акціонерними товариством «Страхова компанія «Універсальна» (франшиза за полісом - 2500,00 грн).

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полюсі, відшкодовує у встановленому цим Законом поряду оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до абз. 2 п.12.1.ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи.

Страховиком було виконано свій обов`язок щодо відповідальності відповідача і здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 36 790,25 грн. Належна виплата страхового відшкодування здійснена за вирахуванням франшизи.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком або особою, відповідальною за збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Позивачка зверталась до відповідача з вимогою здійснити виплату франшизи у розмірі 2500,00 грн. шляхом надсилання повідомлення через месенджер «Viber» на номер телефону відповідача. Однак станом на день пред`явлення позову відповідачем не було здійснено жодних виплат. Як вбачається з наданої квитанції франшиза сплачена відповідачем 26.02.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією Р24АD9642 від 26.02.2024 року.

Крім того, позивач зазначає, в зв`язку з протиправною поведінкою відповідача їй завдано моральної шкоди яку вона оцінює в розмірі 15000 грн.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25.05.2001 р.№5, від 27.02.2009 р.№1) зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує положення п 9 вищевказаної постанови Пленуму ВС України, відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач в обґрунтування завдання їй моральної шкоди зазначила, що в зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, пошкоджений належний їй автомобіль «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_2 , який був основним засобом пересування для позивача та її родини. Пошкодження в ДТП належного позивачеві відповідачем автомобіля, завдало позивачеві сильних душевних страждань та негативно вплинуло на її моральний стан у зв`язку з перенесеним стресом щодо пошкодження майна, оскільки їй довелось відмовитись від запланованих, зокрема, робочих поїздок та сімейних поїздок на відпочинок. Вона вимушена витрачати час на отримання правової допомоги, оскільки відповідач відмовився відшкодувати завдану ним шкоду у добровільному порядку. Вказане продовжує строювати напругу та завдає позичені моральні страждання у формі підвищеної тривожності та емоційних переживань, негативно впливає на професійне та особисте життя.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, як винної у ДТП особи, виходить з меж пред`явлених позовних вимог, враховує психоемоційний стан позивача та переживання, викликані пошкодженням належного їй транспортного засобу, необхідністю його відновлення, змінами в звичному життєвому ритмі, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користьть позивача компенсації моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., визначений розмір є достатнім, співмірним із завданою шкодою. В задоволенні решти вимог про стягнення моральної шкоди суд відмовляє.

Стосовно поданої позивачем заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, суд доходить до наступного висновку.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Понесені витрати на правничу допомогу сторона позивача доводить Договором про надання правової допомоги №15/11/23-ЮП/ІL від 15.11.2023 року укладеним між ОСОБА_1 та Адвокатом Конюшко Денисом Борисовичем; розрахунком вартості витрат на правову допомогу за Договором №15/11/23-ЮП/ІL від 15.11.2023 року відповідно до змісту якого виконавець надав такі послуги: юридична консультація Замовника - кількість годин 0,50, ціна - 1250,00 грн, вартість 625,00 грн., збирання доказів кількість годин - 2,00, ціна 1250,00 грн, вартість -2500,00 грн., складання й підготовка до подання до суду позовної заяви -кількість годин 6,00, ціна - 1250,00 грн., вартість - 7500,00 грн., моніторинг визначення складу суду, відриття провадження та призначення справи до розгляду - кількість годин - 0,50, ціна- 1250,00 грн, вартість - 625,00 грн., ознайомлення з відзивом на позовну заяву, підготовка та подання відповіді на відзив - кількість годин - 3,00, ціна - 1250,00 грн, вартість - 3750,00 грн., подання інших заяв та клопотань - кількість годин - 2,00, ціна - 1250,00 грн, вартість 2500,00 грн., участь у судових засіданнях - кількість годин 3,00, ціна - 1250,00 грн, вартіть - 3 750,00 грн. Всього надано послуги на суму 21 250,00 грн; платіжною інструкцією 0.0..1 від 20.11.2023 на суму 12 500,00 грн.

Водночас за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

А отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 21 250,00 грн.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалося вище, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні з участю сторін, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, ціни позову, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 2 000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та об`ємом виконаної адвокатом роботи.

Таким чином, дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 2000,00 грн; витрати на правову допомогу у розмірі 2000грн; та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 245,39 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 7, 12-13, 19, 76-77, 79,81, 141, 223, 247, 258, 259, 265, 268, 273, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., а також судовий збір у розмірі 245 (двісті сорок пять)грн. 39 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 березня 2024 року.

Суддя Яценко Н.О.