Справа № 352/906/24
Провадження № 2/352/363/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Головатюк І.М., що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 06 березня 2024 року, і до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Підставою звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів стало те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які перебувають на повному її утриманні.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Головатюк І.М. в судове засідання не з`явилися, але від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`вився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Так, рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що був зареєстрований 06 березня 2008 року у Хом`яківській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №1 був розірваний (а.с.11-12).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 29 вересня 2008 року, актовий запис №3 (а.с. 7) ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьком записаний ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 03 червня 2014 року, актовий запис №7 (а.с. 8) ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , а її батьком записаний ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст.181, 182 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн.

При цьому та обставина, що сімейним законодавством визначений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є безумовною підставою для стягнення саме такого розміру аліментів, оскільки при вирішенні цього спору слід насамперед враховувати інтереси дитини та її право на достатній рівень матеріального забезпечення.

Виходячи із рівності прав та обов`язків батьків до дитини, сама позивачка як мати дитини має обов`язок в такій же мірі утримувати дітей, як і її батько.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що відповідач за своїм матеріальним станом спроможний сплачувати аліменти на дітей щомісячно у визначеному позивачкою розмірі 20000 грн ( по 10000 грн. на кожну дитину).

На підставі викладеного, зважаючи на обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи обставини справи, те, що відповідачем не надано доказів неможливості сплачувати аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та із відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. (по 5000 грн на кожну дитину), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів у розмірі 10000 грн на утримання двох дітей, на думку суду, відповідає критеріям розумності, достатності і відповідає інтересам дітей, при цьому не порушує прав та інтересів позивача і водночас не є для відповідача надто обтяжливим.

Виходячи із закріплених у частині 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у зазначеному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дітей тощо, а також такий розмір не буде надто обтяжливим для відповідача.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 06 березня 2024 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у розмірі місячної плати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Максим ОЛІЙНИК