ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чумаченко Святослав Олександрович,

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ПАТ КБ Приватбанк у серпні 2013 року звернулося до суду з вище зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 218 182,00 грн., а також витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № HEXRRC10470015 від 11.10.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 16 494,50 грн., зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ Акцент - Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, що обмежуються сумою 10 000,00 грн., у зв`язку з чим він є солідарним відповідачем в межах зазначеної суми.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2013 рокупозовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (74836, Херсонська область, Каховський р-н, с. Новокам`янка, ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № HEXRRC10470015 від 11.10.2007 року в сумі 218 182,00 грн. (двісті вісімнадцять тисяч сто вісімдесят дві гривні 00 коп.), та стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк суму 10 000,00 грн., а всього заборгованість у сумі 228 182,00 грн. (двісті двадцять вісім тисяч сто вісімдесят дві гривні 00 коп.), що складається з: заборгованість за кредитом 15 750,69 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2 026,79 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 4 442,21 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 194 620,31 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 10 842, 00 грн.

Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк сплачений судовий збір у розмірі 2 281,82 грн.

В решті вимог за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 202/30056/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

04.03.2024 року від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чумаченко Святослав Олександровичнадійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування заочного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що, на думку апелянта банк не надав суду доказів заборгованості. Розмір пені значно (в 13, 07 разів) перевищує розмір основного боргу, що є підставою для зменшення розміру пені.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Відповідно до кредитного договору № HEXRRC10470015 від 11.10.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 16 494,50 грн., зі сплатою відсотків за користування ним. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 05.06.2013 р. склала 228 182,00 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 15 750,69 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2 026,79 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 4 442,21 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 194 620,31 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 10 842, 00 грн.

Зобов`язання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ Акцент - Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Але колегія суддів апеляційного суду з таким висновком у повній мірі погодитись не може з наступних підстав.

У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №367/7401/14-ц зазначено, відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 727/9352/17 (провадження № 14-319цс19) зроблено висновок, що «положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Такого висновку дійшли Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц та від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц. Судом апеляційної інстанції встановлено, що у зв`язку зі несвоєчасною сплатою в повному обсязі плати за користування предметом оренди, зокрема за лютий-березень 2015 року в розмірі 41 тис. 920 грн, з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення виконання договору оренди за період з 01 вересня 2016 року по 01 вересня 2017 року в розмірі 153 тис. 008 грн (з розрахунку 1% від розміру боргу у сумі 41 тис. 920 грн за 365 днів прострочення). Отже, висновок суду про стягнення з відповідачки на користь позивача пені у розмірі, що більше ніж утричі перевищує суму простроченого зобов`язання, не можна вважати таким, який би відповідав завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає можливим зменшити розмір пені до 40 тис. грн, що відповідатиме принципу пропорційності у цивільному судочинстві».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19) зроблено висновок, що: «відповідно до статей 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, а клієнтом банку є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі. Оскільки пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені Законом України «Про захист прав споживачів» за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві, то нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України. За таких обставин висновки апеляційного суду у справі, яка розглядається, щодо визначення суми пені, встановленої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у гривні, є правильними. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України). Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Такого висновку дійшли Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц».

Таким чином, враховуючи приписи законодавства та практику його застосування Верховним Судом, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково в частині зменшення пені до рівня заборгованості за кредитом у розмірі 15 750,69 грн.

В іншій часині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуємо рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чумаченко Святослав Олександровичзадовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2013 рокузмінити.

Резолютивну частину заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2013 року викласти у наступній редакції.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (74836, Херсонська область, Каховський р-н, с. Новокам`янка, ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № HEXRRC10470015 від 11.10.2007 року в сумі 37 285, 59 (тридцять сім тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 59 коп., та стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк суму 10 000,00 грн., а всього заборгованість у сумі 47 285, 59 (сорок сім тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 59 коп., що складається з: заборгованість за кредитом 15 750,69 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2 026,79 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 4 442,21 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 15 750,69 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 10 842, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: