Справа № 946/498/24
Провадження № 2-р/946/6/24
УХВАЛА

09 квітня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Ророг Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про відмову у забезпеченні позову від 03 квітня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.04.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено..

05.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, в якій просить роз`яснити ухвалу суду про відмову у забезпеченні позову від 03.04.2024 року, а саме, з яких мотивів, підстав та міркувань суддя Пащенко Т.П. проігнорувала:

1. Факт того, що так званий «Акт технічного нагляду судна» на так званий «пором «Кислицький»» від 15.11.2015 року є підробленим документом в силу того, що стверджуваний підписант вказаного «Акту» від 15.11.2015 року (тобто інженерінспектор Регістр судноплавства України ОСОБА_2 ) помер у 2007 році.

2. Факт смерті інженер-інспектора Регістр судноплавства України ОСОБА_2 саме у 2007 році офіційно підтверджено органами Міністерства юстиції України, Адміністрації судноплавства України та Регістром судноплавства України.

3. Факт того, що ОСОБА_2 аж ніяк не міг підписати так званий «Акт технічного нагляду» від 15.11.2015 на так званий «пором «Кислицький»» в силу смерті ОСОБА_2 у 2007 році.

4. Факт смерті інженер-інспектора Регістр судноплавства України ОСОБА_2 саме у 2007 році, що офіційно підтверджено органами Міністерства юстиції України, Адміністрації судноплавства України та Регістром судноплавства України не заперечується ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_4 , ані будь-якою іншою особою.

5. Факт, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видана 11.07.2007.

6. Факт того, що, що так званий «Акт технічного нагляду судна» на так званий «пором «Кислицький»» від 15.11.2015 року є підробленим документом в силу того, що стверджуваний підписант вказаного «Акту» від 15.11.2015 року (тобто інженерінспектор Регістр судноплавства України ОСОБА_2 ) помер у 2007 році.

7. Факт того, що стверджуваний ОСОБА_3 підписант ОСОБА_5 вже не працював у СВК «Кислицький»», адже з 02.01.2002 року він перейшов на роботу до ТОВ «Злагода», де директором була сама ОСОБА_1 .

8. Факт того, що до 02.01.2002 року ОСОБА_5 працював у СВК «Кислицький» (голова ОСОБА_1 ) оператором маслобойні, після чого був звільнений за власним бажанням та перейшов на роботу до ТОВ «Злагода» (директор ОСОБА_1 ).

9. Факт того, так званий «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003 року є підробленим документом.

10. Ухвалу Одеського апеляційного суду від 27.10.2023 року у справі № 509/407/23, якою встановлено, що «під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 незаконно оформив право власності на вищевказаний паром ВИЛ-0224-К, наразі «Кислицький». Пором ВИЛ-0224-К, власником якого є ОСОБА_6 , а орендарем ТОВ «Злагода» (директор ОСОБА_1 ) наразі має назву «Кислицький» внаслідок перереєстрації порому на ОСОБА_3 на підставі підроблених документів».

11. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023 року у справі № 509/407/23, якою встановлено, що «в ході проведення дізнання доведено факт підроблення «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 року, оскільки встановлено, що підписант вказаного документа інженер-інспектор ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» ОСОБА_2 помер у 2007 році, про що свідчать документи отримані з Міністерства юстиції України, а саме копія свідоцтва про смерть. Також встановлено, що «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003 року, укладений між виконуючим обов`язків голови СВК «Кислицький» ОСОБА_5 та ОСОБА_3 має ознаки підробки, оскільки, згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_5 , останній працював у СВК «Кислицький» на посадах оператора масло бойні, а згодом головного інженера. Запис щодо призначення ОСОБА_5 виконуючим обов`язки голови СВК «Кислицький» в трудовій книжці відсутній».

12. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023 у справі № 509/409/23, якою встановлено, що «потрібно враховувати підроблення документів на ім`я ОСОБА_3 на так званий «пором» Кислицький», адже пором «Кислицький», який було зареєстровано на підроблених документах, підроблення яких встановлено та визнано органом досудового розслідування. Внаслідок захоплення у ОСОБА_6 , ОСОБА_1 і ТОВ «Злагода» порому ВИЛ-0224-К на підставі підроблених документів, потерпілим було завдано моральної та матеріальної шкоди у розмірі вартості самого порому та упущеної вигоди».

13. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.02.2023 року у справі № 509/814/23, якою встановлено, що «в ході проведення дізнання доведено факт підроблення «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 року, оскільки встановлено, що підписант вказаного документа інженер-інспектор ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» ОСОБА_2 помер у 2007 році, про що свідчать документи отримані з Міністерства юстиції України, а саме копія свідоцтва про смерть. Також встановлено, що «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003 року, укладений між виконуючим обов`язків голови СВК «Кислицький» ОСОБА_5 та ОСОБА_3 має ознаки підробки, оскільки, згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_5 , останній працював у СВК Кислицький» на посадах оператора масло бойні, а згодом головного інженера. Запис щодо призначення ОСОБА_5 виконуючим обов`язки голови СВК «Кислицький» в трудовій книжці відсутній».

14. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2023 у справі № 522/17149/22-Е (провадження №2/522/612/23), яким встановлено, що Одеська обласна прокуратура визнала факт підроблення документу так званого «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 року.

15. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/6310/22 від 25.04.2022 року, якою встановлено підроблення документів ОСОБА_3 на так званий «пором» Кислицький»».

Згідно ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву без виклику учасників справи.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту ст. 271 ЦПК України вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Тлумачення ст. 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення (Ухвала Верховного Суду від 01.08.2019 р. у справі № 667/7960/14-ц).

Статтею 271 ЦПК України передбачено право осіб, які брали участь у справі, вимагати роз`яснення рішення, ухваленого по суті спору, коли його зміст викладено не чітко, його положення незрозумілі, внаслідок чого виконання такого рішення викликає труднощі чи стає неможливим (Ухвала Верховного Суду від 17.07.2019 р. у справі № 690/436/17).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.04.2024 року, яку просить роз`яснити заявниця, не відноситься до судових рішень, право на роз`яснення яких передбачено ст. 271 ЦПК України, отже зазначена ухвала не може бути об`єктом роз`яснення.

Крім того, у заяві фактично ставиться питання щодо роз`яснення мотивів ухваленого судового рішення, що не може бути підставою для роз`яснення судового рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про роз`яснення ухвали суду від 03.04.2024 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 259-261, 271 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про відмову у забезпеченні позову від 03 квітня 2024 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П.Пащенко