Справа № 468/569/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

10.04.2024 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок поширення недостовірної інформації, конфіденційних даних та дискримінації,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 .

Ухвалою від 25.03.2024 року дана позовна заява в зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 177 ЦПК України залишена без руху і позивачу надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків не пізніше десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Необхідність залишення заяви без руху була обумовлена тим, що до позовної заяви не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Копію вказаної ухвали суду позивачем було отримано 29.03.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

02.04.2024 року до суду на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху від позивача надійшло повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Вирішення питання щодо звільнення сторони від сплати судового збору здійснюється у відповідності до загальних принципів цивільного судочинства, зокрема, принципу змагальності, відповідно якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити особу від сплати судового збору. Такими умовами є, якщо: 1) якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з принципом змагальності, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Позивачем надано копію довідки управління соціального захисту населення Баштанської РВА від 05.01.2024, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідку банку про наявні рахунки.

Однак надані позивачем документи не є достатнім доказом на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки не відображає у повній мірі майновий стан особи. Інших доказів (довідки про склад сімї, інформації щодо наявності чи відсутності нерухомого майна, транспортних засобів тощо), які б свідчили, що майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, позивачем не надано, що не дає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову до суду.

Таким чином, позивачем не усунено недоліки в частині надання документів на підтвердження сплати судового збору, або достатніх документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Наведене вбачає, що в установлений строк позивач не усунув недоліки.

За такого, в силу вимог статті 185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Вищезазначене є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.185, 258-260 ЦПК України суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок поширення недостовірної інформації, конфіденційних даних та дискримінації - вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ