Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/217/24
Єдиний унікальний №733/595/24
Рішення

Іменем України

11 квітня 2024 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Вовченка А.В. ,

з участю секретаря судового засідання Пікуль Л.К. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ічнянської державної нотаріальної контори про скасування заборони на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сакун І.А. звернулася в суд з позовом до Ічнянської державної нотаріальної контори про зняття заборони на нерухоме майно.

Посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого 03.05.1988 року державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори власності, є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

В даний час виникла потреба на укладення договору відчуження будинку, тобто позивачка хоче подарувати свій будинок . З цього питання вона звернулася до нотаріуса, який при перевірці відомостей про наявність заборон виявив заборону, накладену на належне позивачці майно, тобто на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого вона є.

При цьому будь-яких боргів ні позивачка , ні члени її родини не мали і не мають , скасувати наявні обтяження інакше як в судовому порядку немає можливості.

Відповідно до норм статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Представник позивачки адвокат Сакун І.А. в позовній заяві просить провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник відповідача Ічнянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просила провести розгляд справи у відсутності представника нотконтори.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державних іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 за номером інформаційної довідки: 357141044 від 05.12.2023 заборона (архівний запис): реєстраційний номер обтяження : 3711085, зареєстровано в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна:11.09.2006 09:19:58 за №3711085 реєстратором Ічнянська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: не вказано, б/н, Ічнянська державна нотконтора; об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис: Додаткові дані: архівний номер: 2619327СНЕRNIGOV33, Архівна дата : 28.11.2002, Дата виникнення:21.05.2002, № реєстра:4-43, внутр.№88012АЗD2CF339313F55.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Так, позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктами 1, 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст.13 міжнародного правового акту повинні бути

забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

Згідно з ч 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Так, скориставшись своїм правом, позивач просить зняти арешт з майна, оскільки це унеможливлює реалізацію її прав, як власника (спадкоємця).

Нормами ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Таким чином, беручи до уваги те, що Ічнянська державна нотаріальна контора позбавлена можливості зняти заборону на відчуження (арешт), у зв`язку із відсутністю на те повноважень, накладене обтяження у 2006 році на житловий будинок ОСОБА_1 позбавляє позивача можливості мирно володіти та розпоряджатися ним та здійснювати щодо нього інші дії.

Враховуючи наявність накладеної заборони на майно, неможливість скасування обтяження у позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття заборони, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту її права шляхом зняття такої заборони, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для зняття заборони з будинку, а тому, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 1, 81, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 319,321, 391 Цивільного кодексу України суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати обтяження на нерухоме майно ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 у вигляді заборони на нерухоме майно за реєстраційним номером 3711085 , зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 11.09.2006 09:19:58 за №3711085, накладене реєстратором Ічнянської районної державної нотаріальної контори .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на

рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2024 року.

Суддя А. В. Вовченко