Справа № 457/595/23
провадження №2/457/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Кушнір М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Свій позов мотивувала тим, що він із ОСОБА_4 перебував в шлюбі який зареєстровано 04.03.2011 року та проживав за адресою АДРЕСА_1 де є зареєстрований з 2012 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На початках вони жили не погано та у подальшому між ними виникали непорозуміння які доходили до скандалів. Так під час одного із таких вияснень, він важко захворів, так що не зміг самостійно пересуватись та себе обслуговувати. Його на той час дружина, залишивши його самого у помешканні, проходила біля нього не надававши йому ніякої допомоги та не викликала швидку. Як він дізнався згодом, тоді вона відразу подала на розлучення, на даний час їхній шлюб розірвано рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 29 січня 2021 р. справа № 457/1421/20. Дружина сказала щоб сестра забирала його до себе так як вона не бажає з ним проживати і його проживати до помешкання не пустить. За весь період що він хворів, всі його заощадження які знаходились за місцем його реєстрації АДРЕСА_1 , невідомо куди поділись. У нього немає іншого житла окрім того, в якому він зареєстрований. Однак незважаючи на рішення судів по справах № 457/926/21, № 457/1038/21, яким відмовлено у знятті позивача із реєстрації та виселенні, та зазначено усунути перешкоди у користуванні житлом, його колишня дружина створює умови, в яких він не має змоги проживати. То виключає світло, то перекриває газ, воду, не дозволяє користуватись обігрівачем, мотивуючи що це все витрати. Через що на зимовий період, його до себе знову приютила його рідна сестра, за адресою АДРЕСА_2 . На даний час внаслідок перенесеної хвороби та невчасного надання медичної допомоги він став інвалідом другої групи. ???За весь період, що він хворів та лікувався, їхні діти не цікавились станом здоров`я позивача, не надавали жодної допомоги в тому числі і матеріальної. Але на протязі всього періоду до їхнього повноліття, саме він в повній мірі матеріально їх забезпечував, а тому вважає, що на даний момент вони зобов`язані, допомагати йому, як батькові, якщо не хочуть цікавитись то в такому випадку хоча б фінансово. Оскільки його коштів йому не вистачає, на лікування та проживання. І якщо б не його рідна сестра та її чоловік, він не знає чи зміг би вижити в такій важкій ситуації. У зв`язку з погіршенням його стану здоров`я йому було встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК від 23.06.2021 року серії 12 ААВ №360753. Позивач не є працездатним і надалі потребує постійного стороннього догляду та значних коштів на реабілітацію. Крім цього, він не може постійно проживати у будинку своєї сестри і вона відповідно не може доглядати за ним. Саме тому він планує, найняти особу, яка змогла б професійно за ним доглядати, по місцю його реєстрації. Проте, на все це у нього немає коштів, оскільки єдиним джерелом його доходу є пенсія. ???Тому, опинившись в таких складних життєвих обставинах та не знайшовши підтримки і розуміння в дітей, він вирішив звернутися до суду з позовом про стягнення з дітей аліментів на його утримання.

03.07.2023 року представником відповідачів подано відзив на позов. Відповідно до якого, відповідачі не погоджується та просять у задоволенні позову відмовити повністю. Свої заперечення обґрунтовують тим, що ОСОБА_3 , 1993 року народження та ОСОБА_6 , 1996 року народження були народжені поза зареєстрованим шлюбом їхніх батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Шлюб між батьками був зареєстрований 04.03.2011 року та розірваний на підставі рішення Трускавецького міського суду від 29.01.2021 року у справі № 457/1421/20. Батько завжди зловживав алкогольними напоями, що в результаті призвело до ускладнень зі здоров?ям та інвалідності. Дітей мати фактично виховувала самостійно. Реєстрація шлюбу у 2011 році не змінила відношення ОСОБА_1 до власних батьківських обов`язків. Він принижував і бив дітей, жодного разу не був присутній в школі, не виконував з ними домашні завдання, не забезпечував їхній відпочинок і розвиток. Через постійну відсутність у батька коштів, та неможливість матір`ю забезпечити все необхідне, діти не отримали належної освіти. Позивач впродовж усього терміну спільного проживання застосовував до колишньої дружини та дітей фізичне та психологічне насильство. Так, постановою Трускавецького міського суду у справі № 457/84/15- від 20.01.2015 року позивача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачено ст. 173-2 КУпАП. І це не єдиний випадок застосування насильства відносно дітей тривало з боку позивача постійно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у справі ОСОБА_2 не працює та має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач ОСОБА_3 має на утриманні непрацюючу дружину ОСОБА_8 та малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Окрім цього відповідачі у справі утримують також свою непрацездатну матір ОСОБА_4 та допомагають їй матеріально. Позивач при подачі позову аргументував свою правову позицію двома обставинами: він є батьком відповідачів та інвалідом другої групи за загальним захворюванням. У довідці серії 12 ААБ № 360753, поданій до позову, зазначається, що він може виконувати роботу по домашньому господарству. При цьому позивачем не подано жодних доказів про потребу у наданні матеріальної допомоги, відомостей про дохід, пільги, які він отримує як учасник бойових дій. Оскільки позовна заява (уточнена) не містить таких доказів, та представником позивача не зазначено, що такі докази не можуть бути подані з тих чи інших причин, або будуть подані в майбутньому, будь яка подача інших доказів після отримання даного відзиву повинна трактуватися судом як неналежність та недопустимість доказів у справ. Позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. Він не відвідував садочок, школу, де навчалися діти, не приходив на батьківські збори. Це може підтвердити класний керівних відповідачів. Відповідачі росли у стані постійного страху побоїв і принижень з боку батька. Він жодного разу за їхнє життя не подбав про відпочинок для дітей, не купував одягу, взуття, шкільного приладдя та всього необхідного для гармонійного та стабільного розвитку дітей. До 2010 року мати відповідачів з дітьми не мали власного житла. Жили у родичів, або винаймали помешкання. Періодами позивач проживав окремо в іншому житлі. У 2010 році матері відповідачів ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10 ) Трускавецькою міською радою було надано в користування комунальну квартиру АДРЕСА_3 складом сім`ї вона, син, син, дочка Трускавецької міської ради № 119 від 26.05.2010 року. Коли позивач вселився у квартиру у 2012 році, у сім`ї не припинялися конфлікти і сварки, викликані перебуванням позивача у стані хронічного алкогольного сп`яніння. З огляду на вище наведене просили суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте його представник в судовому засіданні позов підтримав просив його задоволити в повному обсязі з причин наведених в позовній заяві. Окрім цього суду пояснив, що позивач звернувся до суду, оскільки потребує допомоги. Позивач не був позбавлений батьківських прав, аліменти на утримання дітей з нього не стягувались. Чому саме став інвалідом не є предметом дослідження даного позову. Діти повинні утримувати своїх батьків. Потреба в допомозі позивачу від відповідачів є однозначною, оскільки він є інвалідом ІІ групи, а тому вважає позов підставним та просить його задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, проте їхній представник в судовому засіданні поти задоволення позову заперечила з причин наведених в відзиві на позовну заяву. Окрім цього суду пояснила, що діти позивача (відповідачі) народжені поза шлюбом. Проте їхнім батьком, є позивач, який є інвалідом ІІ групи. Причиною інвалідності позивача, є хронічний алкоголізм. Стороною позивача не надано суду доказів про те, що позивач потребує матеріальної допомоги, не надано розрахунків ні витрат, які несе позивач. Пенсія позивача становить 4395, 30 грн., окрім цього позивач отримує пільги кожного місяця в розмірі 382, 86 грн. у грошовому еквіваленті. З огляду на це просила суд відмовити у задоволенні позову.

Будучи допитаною в ході судового засідання, свідок ОСОБА_4 по суті справи показала, що є матір`ю відповідачів, а позивач, є її колишнім чоловіком. Позивач застосовував фізичне та психологічне насильство стосовно неї та доньки ОСОБА_2 . Діти (відповідачі) не спілкуються з батьком (позивачем) та він не просив у них допомоги. Вони з позивачем одружилися уже після народження дітей у 2011 році. ОСОБА_11 ніколи не робив з дітьми домашнє завдання, вживав алкогольні напої спочатку по вихідних, валявся п`яний по траві. Її дочка ОСОБА_2 не працює, живе за рахунок чоловіка. Син ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину. Після розірвання шлюбу вона не зверталася до суду для стягнення з позивача аліментів на утримання дітей. Позивач на даний момент отримує пенсію та пільги на банківську картку. У 2015 році вони зверталися у поліцію стосовно вчинення позивачем домашнього насильства стосовно дітей, а у 2021 році вона подала на розлучення. З позивачем вони не жили разом та не спілкувались. Дочка перебуває закордоном 5 років, проте не передає їй жодних коштів. Син поїхав у 2018 році, оскільки має кредит, тому для цього багато працює.

Будучи допитаною в ході судового засідання, свідок ОСОБА_12 по суті справи показала, що сторони по справі, є її сусідами. Вона вже 19 років виховує онуків, а тому часто знаходиться на площадці. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , колишню дружину позивач обзивав нецензурною лайкою. Весь час бачила його п`яним, тверезим бачила приблизно два рази. Останній раз вона бачила позивача три роки тому. Зазначила, що знає цю сім`ю з 2005 року, ніколи не бачила, щоб позивач вів дітей до школи, проте цього неодноразово було чутно матюки зі сторони позивача на адресу дітей та колишньої дружини.

Будучи допитаною в ході судового засідання, свідок ОСОБА_15 по суті справи показала, що ОСОБА_16 зловживав спиртними напоями. Її чоловік працював з ним. В 2000 роках вони спілкувалися, дружили та були у них вдома. До дітей в позивача було погане ставлення, коли вони були в них вдома.

Будучи допитаною в ході судового засідання, свідок ОСОБА_17 по суті справи показала, що вона, є сусідкою сторін по справі. Діти та позивач хороші, проте алкоголь погано вплинув на позивача. Він постійно п`яний, зі слів ОСОБА_14 він її обзивав, вона не була присутня при цьому, а діти їй нічого не говорили. Не бачила щоб ОСОБА_11 гуляв з дітьми, чи вів їх до школи, йшов часто додому п`яний.

Будучи допитаною в ході судового засідання, свідок ОСОБА_18 по суті справи показала, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Знає сторін по справі давно, з початку вони жили нормально. ОСОБА_16 почав зловживати спиртними напоями і почались негаразди. Позивач п`яний бив дітей та виганяв їх з дому. Обзивав ОСОБА_13 нецензурними словами. На скільки їй відомо уроки з дітьми позивач не робив зі слів позивача, знає, він на батьківські збори не ходив. ОСОБА_16 бив дітей, вона була свідком, як ОСОБА_16 виганяв дочку ОСОБА_13 з квартири в якому році це було вона не пригадує. Позивач почав випивати приблизно 15 років тому, він працював водієм, а потім на складі. Бувало так, що у ввечері він пив, а зранку йшов на роботу.

Заслухавши учасників судового процесу, свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та серії НОМЕР_2 ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 їхніми батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_20 /арк. справи 8-9/.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 05.07.2021 року, ОСОБА_1 має другу групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання, висновок про умови та характер праці робота по домашньому господарству. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності спостереження в невропатолога, ортопеда та терапевта. /арк. справи 28/.

Згідно з довідкою про доходи № 351556 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Дрогобицькому об`єднаному управлінні ПФУ в Львівській області і отримує пенсію по інвалідності. Розмір пенсії пенсіонера ОСОБА_1 складає за період: з січня 2020 року по травень 2020 року отримував пенсію в розмірі 2702,70 грн., за червень 2020 року отримав пенсію в розмірі 1981,98 грн., за липень 2020 року отримав пенсію в розмірі 2834,93 грн., з серпня 2020 року по листопад 2020 року отримував пенсію в розмірі 3661,78 грн., з грудня 2020 року по червень 2021 року отримував пенсію в розмірі 3676,03 грн., з липня 2021 року по листопад 2021 року отримував пенсію в розмірі 3893,40 грн., з грудня 2021 року по квітень 2022 року отримував пенсію в розмірі 4061,40 грн., за травень 2022 року отримав пенсію в розмірі 5552,40 грн., з червня 2022 року по листопад 2022 року отримував пенсію в розмірі 4256,70 грн., з грудня 2022 року по вересень 2023 року отримував пенсію в розмірі 4395,30 грн. /арк. справи 131-133/.

Як вбачається з довідки виданої заступником начальника відділу правління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділу надання пільг Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_1 отримує пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скропленого газу, як учасник бойових дій. Зокрема за період часу з січня 2023 року по травень 2023 року в розмірі 1914,30 грн./арк. справи 106/.

Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Як роз`яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК).

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька; 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. Такий правовий висновок викладений Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду в постанові від 05.09.2019 у справі № 212/1055/18-ц.

З огляду на вищевикладене вбачається, що право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. А необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Таким чином, сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання. Стан непрацездатності повинен супроводжуватися потребою батьків отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами.

Позивач досяг встановленого законом пенсійного віку та є інвалідом ІІ групи, у зв`язку із чим отримує пенсію, відтак є непрацездатною особою. Згідно довідки про доходи № 351556, розмір пенсії пенсіонера ОСОБА_1 становить 4395,30 грн., що не є нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 2024 рік відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік». Окрім цього позивач отримує пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скропленого газу, як учасник бойових дій. За період часу з січня 2023 року по травень 2023 року отримав пільги в розмірі 1914, 30 грн.

Разом з тим, позивачем та його представником не надано суду доказів (належних, переконливих, достовірних) про щомісячний розмір понесених ним витрат. Посилання позивача на те, що розмір отримуваної ним пенсії не дозволяє йому забезпечити собі гідне існування, не забезпечує всіх потреб позивача, без надання доказів такої потреби, не може бути підставою для задоволення позову та визначення аліментів у будь-якому розмірі.

Не знайшли свого підтвердження і доводи позивача про те, що він потребує матеріальної допомоги через необхідність лікування, оскільки відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 05.07.2021 року рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності позивача є спостереження в невропатолога, ортопеда та терапевта, надані позивачем відомості про його захворювання не свідчать про понесені, пов`язані із цим, витрати. Окрім цього суд зауважує, що позивачем не надані інші відомості про його захворювання, про необхідність періодичного лікування та у потребі надання йому постійного стороннього догляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні позову через недоведеність вимог позивача щодо потреби у матеріальній допомозі.

Окрім цього судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 не працює та має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач ОСОБА_3 має на утриманні непрацюючу дружину ОСОБА_8 та малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачем не доведено можливість відповідачів надавати матеріальну допомогу, що хоча і не пов`язується із виникненням обов`язку повнолітніх дітей утримувати непрацездатних батьків, однак, в силу ст. 205 СК України, має враховуватися судом.

Окрім зазначеного вище, зокрема, як пояснили допитані у судовому засіданні свідки, позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей. Відтак, суд вважає за необхідне зазначити, що на час розгляду справи не здобуто беззаперечних доказів протилежного. Натомість, судом встановлено, що позивач не приймав належної участі у вихованні та утриманні дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, та обставина, що позивач, як батько, ухилявся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до відповідачів, в контексті ст. 204 СК України (дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків), є додатковою підставою для відмови в задоволенні позову.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 01.04.2024 р.

Суддя: Т. В. Василюк