Провадження № 2-о/522/264/24
Справа № 522/5520/24
УХВАЛА

про відкриття провадження

12 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 10.04.2024 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд, в якому право доступу, тобто право порушити провадження у цивільній справі в суді, є одним із аспектів поряд з організаційними та процесуальними гарантіями (рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте наведене право не є абсолютним та може підлягати обмеженням (рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC]), заява № 36760/06, § 230).

Так, Цивільним процесуальним кодексом України визначено окреме провадження, яким є вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 вказує, що з квітня 2023 року за адресою проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , немає відомостей про його місце перебування. Згодом, після пошуків ОСОБА_3 , який є братом заявника, стало відомо, що ОСОБА_3 був мобілізований та проходив військову службу. 23.11.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу ОСОБА_4 (дружина) було надіслано сповіщення про те, що ОСОБА_3 зник безвісти 22.11.2023 під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань в ході ведення бойових дій в районі с. Новомихайлівка Покровського району Донецької області.

Згідно сповіщення сім`ї №133, яке було надіслано ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зник безвісти 22.11.2023 під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань в ході ведення бойових дій в районі с. Новомихайлівка Покровського району Донецької області.

При тому, згідно сповіщення від Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 призваний на військову службу 09.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, від часу, коли ОСОБА_3 зник безвісти минуло менше п`яти місяців.

При тому, слід зазначити, що відповідно до положення статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції.

Метою подання заяви ОСОБА_1 вказує якраз необхідність оформлення права на відстрочку на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Особа, зникла безвісти за особливих обставин це особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру (ст. 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Тому, правовий статус «особи, зниклої безвісти» не є тотожним правовому статусу фізичної особи визнаної в судовому порядку «безвісно відсутньою».

Зникнення ОСОБА_3 безвісти підтверджується, зокрема, витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №30 від 27.02.2024.

У зв`язку з чим, для оформлення права на відстрочку в поряду ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою, не є необхідним.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, враховуючи, що не сплив річний термін необхідний для визнання особи безвісті відсутньою, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - відмовити.

Заяву, разом з доданими до неї матеріалами, повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя В.Я.Бондар