Справа № 357/1482/24
Провадження № 2/357/1678/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

В січня 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, згідно з якою позивач просить суд: 1) Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 ; 2) Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником 3/4 частини будинку АДРЕСА_1 , відповідачу за заповітом після смерті ОСОБА_3 належить 1/4 частина вказаного будинку. Позивач звертався до відповідача з пропозицією продажу своєї частки житлового будинку, про отримав негативну відповідь з цього приводу. Відповідач не проживає у вказаному будинку, що призводить до його руйнації

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 січня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

06 лютого 2024 року від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

05 березня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь з Державного міграційної служби щодо місяця реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 06 березня 2024 року року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Призначено у справі підготовче засідання на 12 квітня 2024 року та витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік Ірини Володимирівни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02 квітня 2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік Ірини Володимирівни надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 березня 2024 року на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. До вказаної заяви додано копію розписки ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 10631 доларів США в рахунок компенсації (відчуження) належної йому 1/4 частки житлового будинку по АДРЕСА_3 .

12 квітня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Мочинськогоо А.Р. про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Через неявку сторін у підготовче засідання, призначене на 12 квітня 2024 року та надходження на адресу суду заяви відповідача ОСОБА_2 про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності, суд вважає за доцільне розглянути справу за відсутності сторін у підготовчому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

ОСОБА_1 є власником 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Співвласником 1/4 частки вказаного будинку була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та 18 вересня 2009 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 .

Відповідно до розписки ОСОБА_2 від 22 березня 2024 року, він отримав від ОСОБА_1 10631 доларів США в рахунок компенсації (відчуження) належної йому 1/4 частки житлового будинку по АДРЕСА_3 .

Дослідивши матеріали спадкової справи № 39/2022, заведеної після смерті ОСОБА_3 , встановлено, що після смерті останньої із заявами про прийняття спадщини ніжно не звертався. ОСОБА_3 . яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та 18 вересня 2009 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 . За місцем реєстрації ОСОБА_3 на момент смерті останньої також були зареєстровані позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частин першої-третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 321 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частини першої статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Для припинення права на частку в майні на підставі позову інших співвласників достатньо наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем обставин у пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2018 року у справі №908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) викладено правовий висновок про те, що … [відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності].

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі та долученням до матеріалів справи розписки останнього про отримання від позивача грошових коштів в рахунок компенсації (відчуження) 1/4 частки житлового будинку під АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку що визнання відповідачем позову не суперечать нормам чинного законодавства та правам і інтересам інших осіб.

Суд приймає до уваги визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому засіданні.

Так як позивач є співвласником 3/4 частки житлового будинку під АДРЕСА_1 , а відповідач, як особа, яка за заповітом після померлої ОСОБА_3 набула право на 1/4 частку вказаного житлового будинку та фактично розпорядилася вказаною часткою житлового будинку на користь позивача, отримавши від останнього грошові кошти в якості компенсації за вказану частку, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та припинення права власності на 1/4 частку житлового будинку під АДРЕСА_1 з одночасним визнанням права власності на вказану частку житлового будинку за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності - задоволити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко