СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15716/23

пр. № 2/759/573/24

30 січня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Істоміної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в особі законного представника ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в особі законного представника ОСОБА_7 про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що відповідач не проживав в квартирі взагалі, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає позивачу реалізувати свої права.

Ухвалою суду від 25.08.2023 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву.

Відзив на позов матеріали справи не містять.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ордеру №2900 на житлове приміщення, вбачається, що ордер виданий ОСОБА_8 на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 9).

На підставі оредуру право всалення та проживання у вищезазначеній квартирі, крім ОСОБА_8 отримали її чоловік - ОСОБА_9 та доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_10 зареєструвала шлюб 15.03.2016 з ОСОБА_11 , після реєстрації якого взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_11 (а.с. 10).

Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №8032-1, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Актом від 11.08.2023 року встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 протягом останніх 12 місяців не проживає у вищезазначеній квартирі (а.с. 12).

Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексуУкраїни та ст.383 Цивільного кодексуУкраїни власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст.71 ЖК України, немає.

Таким чином, відповідач втратив право на користування житлом, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,263-265 ЦПК України, ст.ст.71,72,150 ЖК України, ст.391,405 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в особі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в особі законного представника ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірір 1073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Журибеда