Справа №464/2414/24
пр № 2-о/464/105/24
У Х В А Л А

10 квітня 2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суд м.Львова Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу № 464/2414/24 про встановлення факту самостійного виховання та здійснення догляду за неповнолітньою дитиною батьків, учасниками у якій виступають:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

заінтересована особа Служба у справах дітей Сихівського району м.Львів,

у с т а н о в и л а:

Адвокат Буженко Ю.С. від імені та в інтересах заявника звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із даною заявою у порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Розглянувши матеріали заяви, суддя дійшов переконання про необхідність направлення цивільної справи за підсудністю з наступних підстав.

За сформованою позицією Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2024 року у справі № 463/1178/23 територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

У силу приписів ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч.1 ст.316 ЦПК України).

Правила виключної підсудності, передбачені ст.30 ЦПК України, на дану категорію справ не поширюються.

Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) ст.378 ЦПК України.

У ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем проживання є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

За положеннями ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Єдиний державний демографічний реєстр, зокрема, використовується для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування) ст.ст.3, 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Ураховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок декларування/реєстрації як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

За паспортними даними, долученими до заяви задеклароване/зареєстроване місце проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з червня 2023 року.

Відомості щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання/перебування заявника за адресою: АДРЕСА_2 ), зазначеною у заяві, відсутні.

Фізична особа може мати декілька місць проживання, проте, реєстрації підлягає тільки одне місце проживання або перебування фізичної особи, саме тому законодавець визначив, що підсудність цивільних справ залежить від декларації/реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання/перебування фізичної особи.

За відсутності даних щодо повноважень ТзОВ «Управляюча компанія «Веселка» проводити обстеження житла на предмет проживання/непроживання осіб довідка товариства у розумінні наведених вище положень законодавства не є належним та допустимим доказом місця проживання/перебування заявника.

Схожа позиція щодо актів житлового органу висловлена Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2024 року у справі № 404/7153/20.

Одночасно слід звернути увагу на можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку ст.212 ЦПК України чи заявити клопотання про розгляд справи за відсутності учасника справи, як це передбачено ч.3 ст.211 ЦПК України. До того є заявник користується професійною правничою допомогою адвоката Буженка Ю.С.

З урахуванням вищенаведених норм та фактичних обставин, відсутні передбачені законом підстави для розгляду даної справи Сихівським районним судом м.Львова, відтак таку за правилами ЦПК України справу слід передати за територіальною підсудністю до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст.32 ЦПК України).

Постановлення даної ухвали жодним чином не порушує право заявника доступу до правосуддя, оскільки передача справи до належного суду не обмежує процедуру вирішення спору.

Керуючись ст.ст.31, 258-260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Передати цивільну справу № 464/2414/24 за підсудністю до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 10 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення (ч.3 ст.31 ЦПК України).

Суддя Олена ТІМЧЕНКО