Справа № 2-788/11
Провадження № 22-ц/801/868/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Сопруна В.В., Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу представника заявника адвоката Тарасюк Оксани Миколаївни

на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року, постановлену під головуванням судді Кучерук І.М.,

у справі № 2-788/11

за скаргою ОСОБА_1 (заявник)

за участі Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), головного державного виконавця Химера Галини Миколаївни, ОСОБА_2 (заінтересовані особи)

на бездіяльність та дії головного державного виконавця,

встановив:

Короткий зміст вимог

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Химери Г.М., мотивуючи її тим, що на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30.06.2011 у справі №2-788/11 з нього стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина.

Відповідно до довідок, наданих ОСОБА_2 щодо його заробітку за період з 2018 року по серпень 2022 головним державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості та видано довідку-розрахунок заборгованості, за змістом якої заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.08.2022 становила 421 432,75 грн.

Документи щодо заробітку містять інформацію та дані про виплачені компенсації за невикористані відпустки, та інші виплати, які включають в себе добові та допомогу на харчування, а тому вважає, що довідка-розрахунок заборгованості складена з порушенням норм закону, оскільки з даних доходів стягнення не відбувається.

Крім того, державним виконавцем безпідставно відмовлено у врахуванні в якості сплати аліментів квитанцій про переказ коштів, поданих ним державному виконавцю, так як в них не зазначено призначення платежу.

За таких обставин просив:

визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Калинівського ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Химери Г.М. щодо не проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за період з 01.01.2020 року по 31.08.2022 року та зобов`язати її здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з виключенням: нарахувань ЗАТ "Влантана" за щорічну відпустку, компенсації за невикористану щорічну відпустку за квітень-травень, вересень 2021 року, січень 2022 року; вихідної допомоги, компенсації за втрачену працездатність, добових, допомоги на житло, допомоги на харчування ЗАТ "Влантана" нарахованих протягом січня 2021 року - серпня 2022 року; сум грошових коштів, перерахованих ним стягувачу згідно виписок про підтвердження успішних переказів № 9637715 від 12.05.2020 на суму 200 Євро, № 9852743 від 25.05.2020 на суму 300 Євро, № 14202578 від 25.02.2021 на суму 500 Євро;

визнати постанову головного державного виконавця Калинівського ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Химери Г.М. від 02.06.2023 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 неправомірною та скасувати її.

Рішення суду першої інстанції

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Тарасюк О.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення вимог скарги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що в порушення Постанови КМУ від 26.02.1993 № 146, якою затверджено Порядок видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, головним державним виконавцем при визначені розрахунку заборгованості по аліментам враховувались види нарахувань, які не можуть бути враховані, зокрема: компенсація за невикористану щорічну відпустку, вихідна допомога, компенсація за втрачену працездатність, добові, допомога на житло, допомога на харчування.

Крім того, судом не враховано, що згідно квитанцій про перекази на рахунок ОСОБА_2 ним надсилались кошти в рахунок сплати аліментів у загальному на суму 1 000 Євро.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзивах на апеляційну скаргу головний державний виконавець Химера Г.М. та представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Якименко О.О. проти вимог апеляційної скарги заперечили, вважаю її необґрунтованою, просила залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 29 березня 2024 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Тарасюк О.М. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах викладених в ній, просила задовольнити скаргу.

Інші учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до апеляційного суду не з`явився, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що у Калинівському відділі державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-788/2011, виданого Калинівським районним судом Вінницької області від 06.07.2011, за яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14.06.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до заяви боржника до Калинівського відділу ДВС про здійснення перерахунку, останній просив виключити із нарахувань суми: за невикористану щорічну відпустку за квітень-травень, вересень 2021, січень 2022; за вихідну допомогу, компенсацію за втрачену працездатність, добових, допомоги на житло, допомоги на харчування протягом січня 2021 - серпня 2022; сум грошових коштів перерахованих на користь стягувача у розмірах 200 Євро, 300 Євро, 500 Євро.

Відповідно до повідомлення від 06.06.2023 № 17123/22.26-25 ОСОБА_1 відмовлено у задоволені цієї заяви та здійсненні перерахунку заборгованості по аліментах.

Відповідно до довідки-розрахунку ВП № НОМЕР_1 від 13.03.2023 заборгованість за виконавчим провадженням станом на 31.08.2022 становить 421 432,75 грн.

Постановою Калинівського відділу ДВС від 02.06.2023 накладено штраф на ОСОБА_1 в зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що станом на 31.08.2022 становить 210 716,38 грн. Копію постанови направлено державним виконавцем листом від 02.06.2023 та отримано боржником 06.06.2023 року.

Довідка про нараховану і виплачену заробітну плату та інші виплати видана ЗАТ «ВЛАНТАНА» від 20.09.2022 ОСОБА_1 містить інформацію щодо наступних нарахувань в євро: графа 5 - заробітної плати; плати за час простою не з вини працівника; графа 6 - виплати через хворобу; графа 7 - за щорічну відпустку; компенсація за невикористану щорічну відпустку; графа 8 - інші виплати. Інші виплати згідно примітки у даній довідці, це - вихідна допомога, компенсація за втрачену працездатність, добові, допомога на житло, допомога на харчування тощо.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Так, відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для задоволення скарги на бездіяльність та дії головного державного виконавця.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані нормами Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону).

Відповідно до частини 1, 2, 5 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Статтею 73 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено перелік коштів, на які не може бути звернено стягнення: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних;4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

Відповідно до довідки про нараховану і виплачену заробітну плату та інші виплати, видана ЗАТ «ВЛАНТАНА» від 20.09.2022, така не містить розмежування сум у графі 7 та 8, а тому суд першої інстанції вірно зазначив, що встановити, за що саме ОСОБА_1 отримав кошти, а відтак і виключити їх з числа сум, що враховуються під час розрахунку аліментів, неможливо.

Зокрема, зміст графи 7 свідчить про те, що вона включає дві нарахованих виплати ОСОБА_1 - за щорічну відпустку; компенсацію за невикористану щорічну відпустку. У сумі за період 04.2021 рік, 05.2021 рік, 09.2021 рік, 01.2022 рік сума, що була виплачена ОСОБА_1 становить 2 068 Євро (04.2021 - 563, 76 Євро, 05.2021 - 518,40 Євро, 09.2021- 623,04 Євро, 01.2022 - 363,44 Євро). При цьому графа 3 зазначає про відпрацьований час; не відпрацьований час через хворобу; простій не з вини працівника; тривалість щорічної відпустки, годин і днів за місяць. Згідно цієї графи у 04.2021 відпрацьовано 53 год, тривалість щорічної відпустки 87 год , 05.2021 відпрацьовано 71 год, тривалість щорічної відпустки 80 год, 09.2021 відпрацьовано 27 год, тривалість щорічної відпустки 96 год, 01.2022 відпрацьовано 59 год, тривалість щорічної відпустки 56 год. Відповідно й зазначені у графі 7 суми були виплачені ОСОБА_1 за щорічну відпустку.

Графа 8 має назву «інші виплати», до яких відносяться вихідна допомога, компенсація за втрачену працездатність, добові, допомога на житло, допомога на харчування тощо (а.с. 10 зворот). Водночас апелянт не надав доказів того, що під іншими виплатами маються на увазі добові та допомога на харчування, які він отримував. При цьому колегія суддів звертає увагу, що під визначення «тощо» можуть підпадати усі види доплат і надбавок до заробітної плати, інші види заробітку, з яких утримуються аліменти.

Щодо переказів, які ОСОБА_1 здійснював, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість їх зарахування як сплати аліментів, і відхиляє доводи апеляційної скарги у цій частині.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, який проведений головним державним виконавцем Калинівського відділу ДВС у Вінницькій області заборгованість по сплаті аліментів станом на 31.08.2022 становить 421 432, 75 грн.

Стверджуючи про перерахування ОСОБА_2 аліментів на загальну суму 1 000 Євро, скаржник надає копії квитанцій про платіжні перекази від 12.05.2020, 25.05.2020, 25.02.2021, які не можуть слугувати доказами сплати саме аліментів, оскільки в призначенні платежу грошового переказу не зазначено, що це сплата аліментів.

Доказів зарахування спірного грошового переказу в рахунок заборгованості по аліментах головним державним виконавцем Калинівського відділу ДВС у Вінницькій області заявником не надано, а судом не встановлено.

Окрім того, отримання цих коштів саме в рахунок сплати аліментів стягувач за виконавчим провадженням ОСОБА_2 заперечує.

Відповідно до висновку, зробленого Верховним Судом у постанові від 14 липня 2021 року у справі №753/14154/19, за відсутності відомостей про призначення платежу «Аліменти» у документах на підтвердження здійснення платежів, підстави для здійснення перерахунку заборгованості відсутні.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Химери Н.М., оскільки державний виконавець, діяла в межах Закону України «Про виконавче провадження», тоді як сама по собі незгода скаржника із розміром заборгованості зі сплати аліментів, не свідчить про неправильність визначення її розміру суб`єктом оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника заявника адвоката Тарасюк Оксани Миколаївни залишити без задоволення, а ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді В.В. Сопрун

М.В. Матківська