Єдиний унікальний номер 142/42/24
Номер провадження 2/142/147/24
У Х В А Л А

(про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду)

12 квітня 2024 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Нестерука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області в порядку загального позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно внаслідок спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно внаслідок спадкування, в якій позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , її дочкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право на земельну ділянку, площею 2,95 умовних кадастрових гектара на території Рудницької сільської ради у КСП ім. Шевченка с. Рудницьке, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН №0149909 виданий згідно розпорядження Піщанської районної державної адміністрації №257 від 03.12.1996 р.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 . Померлий є батьком ОСОБА_1 . Відповідно до довідки Держгеокадастру за громадянином ОСОБА_2 рахується земельна частка (пай) на території Рудницької сільської ради у КСП ім. Шевченка с. Рудницьке, площею 2,95 га., в умовних кадастрових гектарах, вартістю 8755 грн., відповідно до сертифіката серії ВН № 0149909 виданого згідно розпорядження Піщанської районної державної адміністрації №257 від 03.12.1996 року. Зазначає, що на момент смерті померлий проживав за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Рудницької сільської ради від 13.05.2019 року №02-14/195, Відповідно до довідки Рудницької сільської ради померлий ОСОБА_2 дійсно проживав спільно з дочкою ОСОБА_1 з 1993 року по день смерті. Вказує, що оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року. ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , являвся батьком Позивача, і відповідно до ст. 529 ЦК УРСР Позивач є спадкоємцем першої черги на його майно. Позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті батька, так як Померлий який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживав спільно з дочкою ОСОБА_1 , з 1993 року по день смерті, що підтверджується довідкою Рудницької сільської ради від 13.05.2019 року №02-14/194. Крім того, до Позивача перейшли всі речі домашнього вжитку померлого, Позивач розібрала та продала на будівельні матеріали будинок Померлого. При цьому, Позивач не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва на спадщину так як на момент смерті батька, Позивачу не було відомо, що останній має право на земельну частку (пай) на території Рудницької сільської ради у КСП ім. Шевченка с. Рудницьке, площею 2,95 га., в умовних кадастрових гектарах. На момент проведення розпаювання земель батько Позивача, хворів, тому навіть сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував. Позивач в с. Рудницьке давно не проживає та дізналася про існування в батька права на земельну ділянку (пай) нещодавно, однак, знайти сертифікат серії ВН №0149909 який підтверджує право на згадану земельну ділянку Позивач не змогла. Вказує, що реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку Позивач не може, так як відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН №0149909, в зв`язку з його втратою. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання може бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Також вказує, що відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2024 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.

Ухвалою суду від 26 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу усунути недоліки про які вказано в ухвалі суду в строк 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

15 лютого 2024 року через систему "Електроний суд" від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Каленяка Е.А. надійшла заява про усунення недоліків до якої додано постанову приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Дорошенко Н.І. від 12 лютого 2024 року, якою позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 із-за відсутності документів, що посвідчують право власності на майно померлого та пропуску строку на прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року було відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно внаслідок спадкування, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали, проведення підготовчого засідання призначено на 13 год. 00 хв. 18 березня 2023 року.

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року в підготовчому засіданні в даній цивільній справі було оголошено перерву до 14 години 00 хвилин 12 квітня 2024 року, витребувано у державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рудницьке Піщанського району Вінницької області, та Витяг (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рудницьке Піщанського району Вінницької області.

05 квітня 2024 року на адресу суду від державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шигиди І.В. на виконання ухвали суду надійшов лист за вих. № 105/01-16 від 05 квітня 2024 року, в якому повідомляється, що за наявними в нотаріальній конторі відомостями, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не відкривалась, відомості щодо заповіту, посвідченого від імені ОСОБА_2 , відсутні, на підстеврження чого надано також інформаційні довідки із спадкових реєстрів.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Каленяк Е.А. в підготовче засідання 12 квітня 2024 року не з`явились, проте від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі за матеріалами наявними у справі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, у зв`язку з визнанням позовних вимог відповідачем просить в порядку ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити судове рішення, яким позовні вимоги задовльнити повністю.

Відповідач Піщанська селищна рада Вінницької області в підготовче засідання 12 січня 2024 року повноважного представника не направив, проте на адресу суду від селищного голови Крижанівського О. надійшло клдопотання в якому він просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи, що сторони не прибули в підготовче засідання, суд, вважає за можливе, здійснювати судовий розгляд у підготовчому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходячи з предмету спору, змісту позовної заяви, доданих до неї матеріалів, враховуючи докази, які підлягають дослідженню, вирішуючи питання стосовно можливості прийняття визнання відповідачем позову, керуючись положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки вважає, що таке визнання суперечить закону та приходить до висновку про необхідність призначення справи до судового розгляду по суті, з наступних підстав.

В частині 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК Україин, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , її дочкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право на земельну ділянку, площею 2,95 умовних кадастрових гектара на території Рудницької сільської ради у КСП ім. Шевченка с. Рудницьке, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН №0149909 виданий згідно розпорядження Піщанської районної державної адміністрації №257 від 03.12.1996 р.

Відповідно Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Тому до даних правовідносин слід застосовувати положення діючого на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 . Цивільного Кодексу Української РСР.

Відповідно до положень п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Статтею 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини.

Тобто, до предмету доказування за даним позовом налажать і обставини прийняття чи неприйняття спадщини відповідно положень ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та поданих до неї доказів суд позбавлений можливості під час підготовчого провадження достеменно встановити наявність чи відсутність обставин, які вказують на прийняття спадщини позивачем, тому суд приходить до висновку, що визнання позову не може бути прийнято судом, оскільки об`єктивне та всебічне вирішення спору по суті та з`ясування відповідності визнання позову вимогам закону неможливе без дослідження наявних у справі доказів.

В ч. 1 ст. 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є, в тому числі, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Будь-яких клопотань відповідно ст.ст. 189, 197, 198 ЦПК України учасниками справи не подано, підстав для відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви у відповідності до вимог ст.198, ст. 223 ЦПК України судом встановлено не було, учасники справи таких клопотаннь також не заявляли.

Таким чином, суд вважає, що в підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ст. 189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження: остаточно встановлено позовні вимоги, з`ясовано питання про коло осіб, які братимуть участь у справі, визначено обставини, що необхідно встановити для вирішення спору, з`ясовано, якими доказами позивач та відповідач будуть обґрунтовувати свої доводи.

Згідно із ст. 197 ЦПК України, до судового розгляду проведені підготовчі дії, які є достатніми для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 199, 200, 258, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті визнання відповідачем Піщанською селищною радою Вінницької області позову ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно внаслідок спадкування.

Закрити підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно внаслідок спадкування, та призначити справу до судового розгляду по суті.

Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 14 годину 00 хвилин 01 травня 2023 року в залі судових засідань № 1 в приміщенні Піщанського районного суду Вінницької області за адресою: смт. Піщанка Вінницької області, вул. Вишнева, 5.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити, що отримати інформацію щодо справи, що розглядається можна на веб-сторінці Піщанського районного суду на веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0219.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя :