Справа № 522/698/24
Провадження № 2/522/2918/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До суду 16.01.2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2007 року ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_4 . Від даного шлюбу у них народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30.10.2007 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/17858/17 шлюб між сторонами було розірвано.Під час розлучення сторони домовились, що діти будуть мешкати разом з позивачем, щоб не змінювати їх оточення та не травмувати їх. Крім того, відповідачка на той час зустрічалася з іншим чоловіком та мала намір створити іншу родину. Таким чином, обидва сини починаючи з 2017 року постійно мешкали з позивачем, знаходилися повністю на його утриманні та забезпеченні. У 2020 році відповідачка уклала другий шлюб, створивши нову сім`ю.Весь цей час позивач самостійно виховував дітей, відповідачка не цікавилася їх життям. 25.05.2022 року між сторонами було укладено договір, посвідчений консулом Посольства України в Чорногорії та зареєстрований в реєстрі за №1114 щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, утримання та виховання дітей та сплати аліментів на дітей.У вересні 2022 року у зв`язку із початком війни відповідачка разом із чоловіком виїхала до США, де працевлаштувалася, склала іспит із права керувати автомобілем. Згодом старший син ОСОБА_7 висловив бажання приєднатися до матері. Позивач не заперечував проти цього, отже це його свідомий вибір. Зараз старший син виїхав до США та не бажає повертатися. Молодший син ОСОБА_9 також поїхав до відповідачки, тому що бажав її бачити. Але у зв`язку з недостанім приділенням уваги до дитини з боку матері молодший син ОСОБА_9 повернувся та продовжує мешкати з позивачем, з матір`ю не спілкується та не бажає її бачити. Весь цей час позивач самостійно займається його вихованням та утриманням, відповідачка не цікавиться його долею і не спілкується з ним. Таким чином, відповідачка у порушення домовленості всупереч зобов`язанням, не приймає жодної участі у вихованні їх молодшого сина ОСОБА_9 , не бачиться з ним, не спілкується навіть за телефоном або через інтернет, їй байдуже його майбутнє.Такі дії відповідачки свідчать про те, що вона свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо їх молодшого сина ОСОБА_9 , що є порушенням прав дитини на нормальний духовний розвиток та розвиток його особистості.

Матеріали отримано суддею 17.01.2024 року.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 410237 від 18.01.2024 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 08.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.02.2024 року.

Також зазначеною ухвалою витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію з обмеженим доступом, а саме: відомості щодо перетину громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) державного кордону України у період з 01 лютого 2022 року по теперішній час.

14.02.2024 року на електронну адресу суду та 20.02.2024 року на адресу суду поштою на виконання ухвали суду з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшли відповіді щодо перетину державного кордону України ОСОБА_10 .

26.02.2024 року ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву, якою просив долучити до матеріалів справи оригінал заяви ОСОБА_3 про згоду з позовними вимогами та копію заяви малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26.02.2024 року представник Органу опіки та піклування ПРА ОМР через канцелярію суду надав Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 відносно малолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У підготовчому засіданні 26.02.2024 року були присутні ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Зюкіна Є.Ю., які позов підтримали, клопотання про виклик свідка просили не розглядати та зазначили, що відповідачка проживає в США, від неї через пошту отримали письмову заяву від 02.02.2024 року, в якій остання позовні вимоги визнала, справу просила розглядати за її відсутністю.

Представник Органу опіки та піклування ПРА ОМР - Гаврилюк А.А. позов підтримав, зазначивши, що є Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 відносно малолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проти закриття підготовчого засідання по справі та призначити її до розгляду по суті не заперечував.

Ухвалою суду від 26.02.2024 року по справі закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті на 13.03.2024 року.

У судове засідання 13.03.2024 року з`явилися ОСОБА_1 , його представник-адвокат Зюкіна Є.Ю. та представник третьої особи- Гаврилюк А.А . В матеріалах справи наявна заява від відповідачки, згідно якої позовні вимоги визнала, справу просила розглядати за її відсутністю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та зазначив, що був з відповідачкою у шлюбі, у них народились діти ОСОБА_9 2012 року народження та ОСОБА_7 2008 року народження. Проте у 2017 році розірвано шлюб за рішенням суду. Відповідачка зовсім ніяк не реагує на дітей. Діти увесь час проживають з позивачем, перебувають на його утриманні та він піклується про них, доглядає за ними. Через початок війни вони були змушені виїхати на короткий час у Чорногорію та позивачем з відповідачкою був укладений спеціальний договір щодо проживання дітей, згідно якого всі права були передані позивачу відносно дітей. На підставі даного договору він звернувся до суду з позовом про встановлення місця проживання дітей. З початку війни вона переїхала з новим чоловіком до США та мешкає наразі там і з його дітьми.. На канікули у зв`язку з загостренням ситуації в Україні позивач відправив за свій рахунок дітей до відповідачки у США, старшому сину- ОСОБА_7 там сподобалось, самостійне життя та наразі він там навчається у школі, позивач його матеріально утримує, а молодшому сину ОСОБА_9 там не сподобалось, оскільки відповідачка йому там не приділяла уваги, був розгублений та весь час хотів повернутись до м.Одеси. Відповідачка у США наразі живе разом з чоловіком та його дітьми, по приїзду дітей не приділяла їм материнської уваги, молодший син бачив це та відчував себе непотрібним там. Відповідачка наразі також не цікавить життям ОСОБА_9 навіть після його приїзду до США та повернення до м. Одеси та надала свою згоду на позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_9 .

Представник позивача-адвокат Зюкіна Є.Ю. позов з викладених підстав підтримала і зазначила, що знає цю сім`ю з 2007 року та діти увесь час мешкали з батьком, який добре піклується за ними, виховує та забезпечує, а мати давно проживає окремо та не піклується про них, оскільки у неї є інша сім`я.

Представник Органу опіки та піклування ПРА ОМР - Гаврилюк А.А. позов підтримав, зазначивши, що є Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 відносно малолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оголошено перерву до 26.03.2024 року з метою повторного виклику відповідачки та малолітньої дитинии ОСОБА_6 .

До суду 25.03.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про долучення до матеріалів справи довідки зі школи, у якій навчається ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання 26.03.2024 року з`явилися ОСОБА_1 , його представник-адвокат Зюкіна Є.Ю., малолітня дитина відносно якої позбавляють батьківських прав- ОСОБА_6 та представник третьої особи- Гаврилюк А.А. , відповідачка не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява від відповідачки, згідно якої позовні вимоги визнала, справу просила розглядати за її відсутністю.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначив, батьки розлучені , мати з ним не живе ще з його дитинства, він живе з батьком десь останніх 8 років точно, який про нього дуже піклується, допомагає у всьому, йому дуже подобається навчання в школі, забезпечує його і також додатковими заняттями з іноземних мов та інше, готує їжу, вони разом проводять вихідні, займаються спортом, мандрують в період канікул, він його дуже любить, маму практично не бачив десь з 3-х років, на вихідних іноді він з бабусею, має ще старшого брата ОСОБА_7 , який наразі залишися жити в США , коли вони були разом в США на прохання батька влітку 2023 року. Коли був у гостях у матері, яка мешкає зі своїм чоловіком в США та його дітьми, то вона не приділяла йому уваги, не піклувалася про нього, не цікавилась ним та його життям, оскільки приділяла більше часу своїй нові сім`ї. після розлучення мати не приїжджала до нього, не дзвонила, не писала і не подзвонила навіть після його повернення з США до м. Одеси. Він дуже любить свого батька. Він завжди про нього турбується, приїжджає до нього на тренування з фітнесу, дарить подарунки. Разом з татом дитина ходить в кіно, катаються на велосипедах та дуже весело проводять час. Тому він розуміє та підтримує батька щодо рішення позбавити матір батьківських прав.

ОСОБА_1 , його представник Зюкіна Є.Ю. та представник Органу опіки та піклування ПРА ОМР - Гаврилюк А.А. позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення 08.04.2024 року.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_14 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2017 у справі № 522/17858/17 (а.с. 9).

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.04.2008 року серії НОМЕР_2 , виданого Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, (а.с. 8) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 14.07.2012 року серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції (а.с. 7).

Відповідно до укладеного між ОСОБА_15 та ОСОБА_1 договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання від 26.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є., зареєстрованого у реєстрі за № 1539, місце проживання спільних дітей сторін після розірвання шлюбу буде наступним:

-6 місяців за місцем проживання батька;

-6 місяців за місцем проживання матері.(а.с. 11)

Проте судом у судовому засіданні встановлено, що даний договір відповідачкою не виконувався та діти весь час мешкали лише з батьком- ОСОБА_1 який одноосібно виховував їх та матеріально забезпечував.

ОСОБА_15 уклала шлюб з ОСОБА_16 , актовий запис № 2110. Прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_17 ( ОСОБА_17 ), що також підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 16.09.2020 року Малиновським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 18).

З матеріалів справи встановлено, що відповідачка наразі мешкає з чоловіком та його родиною у США, тривалий час мешкає за межами України, що підтверджується довідки з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину кордону від 13.02.2024 року. (а.с. 66)

25.05.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 було укладено договір, посвідчений консулом Посольства України в Чорногорії Шматовим М.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1114 щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, утримання та виховання дітей та сплати аліментів на дітей.

Пунктом 2 вищевказаного договору встановлено, що за домовленістю сторін та за письмовою заявою (згодою) і визначенням дитини, місце проживання дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визначено разом з батьком ОСОБА_19 , про що свідчить особиста письмова заява дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), справжність підпису якого засвідчено Посольством України в Чорногорії від 25.05.2022 року, № 113. Зміст ст. 160 СК України сторонам та дитині роз`яснений та зрозумілий. Сторони підтверджують, що місце проживання дитини, ОСОБА_20 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за спільною згодою між батьками та дитиною, визначено разом з батьком, ОСОБА_19 (а.с. 19-25)

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року у цивільній справі № 522/9086/22 заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт, що відповідно до договору від 25 травня 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , посвідченого консулом Посольства України в Чорногорії Шматовим Михайлом Михайловичем та зареєстрованого в реєстрі за № 1114, місце проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено з батьком ОСОБА_1 (а.с. 29-32). При цьому судом встановлено, що предметом розгляду заяви є встановлення юридичного факту, необхідного заявнику для реалізації його прав, як батька пов`язаних із здійсненням прав дітей та представленням їх інтересів в Україні, зважаючи на те, що їх мати тривалий час проживає за межами території України і не має наміру повертатися на територію України.

Дане рішення відповідачкою не оскаржувалось та набрало законної сили 04.11.2022 року.

З наданої відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України ОСОБА_10 вбачається, що останній перетин кордону у напрямку в`їзд був 30.07.2022 року та виїзд 19.08.2022 року. (а.с. 66, 67).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 23.12.2023 року № 2023/010543593, наданої Одеською територіальною громадою, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 22.12.2023 року (а.с. 12), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 28.05.1998 року. (а.с. 13).

Відповідно до довідок, виданих директором Міжнародної академічної школи «Одеса», від 22.12.2023 року № 409 та від 14.03.2024 року № 01-09/45 малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у 6-А класі Міжнародної академічної школи «Одеса» (а.с. 14).

З наявних в матеріалах справи квитанцій судом встановлено, що позивач забезпечує дитину, оплачує начальний заклад (а.с. 16-17).

Згідно характеристики на члена спортивного клубу«UnderAirfitness» ОСОБА_6 , то дитина більше 2 років займається фітнесом, з захопленням відвідує спортивний заклад. Батько дитини приймає активну участь в спортивному житті сина, відвідує тренування, підтримує сина морально та матеріально, здійснює оплату тренувань. Мати дитини жодного разу до спортивного закладу не з`являлась, успіхами дитини не цікавилась. (а.с. 15)

Відповідно до копії заяви, засвідченою 27.12.2023 року № 67699 Секретаріатом штату, штатом Каліфорнія у Лос-Анджелесі, штат Каліфорнія, у відповідності до Гаазької конвенції від 05.10.1961 року гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомляє про відсутність можливості і бажання приймати участь у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не заперечує проти позбавлення батьківських прав. Також цією заявою вона повідомлена про зміст та наслідки надання згоди щодо позбавлення її батьківських прав. (а.с. 33-39)

Крім того відповідно до заяви, засвідченою 02.02.2024 року № 33205 Секретаріатом штату, штатом Каліфорнія у Лос-Анджелесі, штат Каліфорнія, гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомляє, що не має можливості виконувати свої обов`язки щодо виховання, харчування, лікування, розвитку вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечувати його повною загальною середньою освітою. Також цією заявою вона повідомлена про зміст та наслідки надання згоди щодо позбавлення її батьківських прав. (а.с. 74-80)

Крім того судом встановлено, що влітку 2023 року діти виїжджали на канікули у зв`язку з загостренням ситуації в України за кордон до матері-відповідачки в США, після чого старший син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишився мешкати у США, де йому позивач оплачує проживання та інше, що підтверджуються наявним у матеріалах доказами, а саме візою, посвідкою учня школи, та довідкою від 15.08.2023 року (а.с. 42-44), а малолітній ОСОБА_9 повернувся до батька. Сама дитина- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заперечує проти позбавлення батьківських прав свої матері, тому що вона про нього не піклується, взагалі не телефонує та не пише. Тобто мати не піклується про нього та не приймає участь у його вихованні та житті.

Даний факт був підтверджений у судових засіданнях позивачем, його представником та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому суд зауважує, що доводи позивача про відсутність з боку відповідачки материнського піклування, виховання, забезпечення та турботи, відсутність з її боку контакту для налагодження взаємовідносин після розлучення батьків, тобто коли малолітньому було лише 5 років, підтвердились поясненнями в судовому засіданні малолітнім ОСОБА_9 , який підтримав проханням батька про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно нього.

Дану заяву суд також бере до уваги, оскільки думка дитини враховується у питаннях, які стосуються її життя, виховання та забезпечення.

Таким чином суд вбачає, що саме позивач любить та виховує малолітнього ОСОБА_6 , приймає активну участь у його житті, цікавиться його життям та розвитком, забезпечує необхідне для дитини, що позитивно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ст. 12 Закону України Про охорону дитинства виховання в сім`ї є першоосновою в розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Зокрема, нею передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточені. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-учасниці дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч.1 ст.14 Закону України «Про охорону дитинства»).

Із роз`яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008 року) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.01.2024 року № С-86 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якого вбачається наступне:

«Згідно з довідкою, наданою КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради від 25.12.2023 року № 252, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без проявів психічних розладів.

Згідно з довідкою, наданою КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я) Одеської обласної ради від 26.12.2023 року № 0723, пр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки Центру не значиться на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває.

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України № ВР-001904674, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 20.12.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої и непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Згідно з довідкою від 04.01.2024 року № 1, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є Фізичною особою-підприємцем та має постійний дохід.

Відповідно до заяви, засвідченою 27.12.2023 року № 67699 Секретаріатом штату, штатом Каліфорнія у Лос-Анджелесі, штат Каліфорнія, гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомляє про відсутність можливості і бажання приймати участь у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не заперечує проти позбавлення батьківських прав.

27.12.2023 року спеціалістами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено акт обстеження умов проживання, відповідно до якого встановлено, що квартира розміщена на 2-му поверсі 5-ти поверховогобудинку, загальна площа становить 110 кв.м., житлова площа становить 80 кв.м. Квартира має 4 кімнати, зроблений сучасний ремонт. Квартира облаштована меблями та побутовою технікою. Водо-, газо - електропостачання в наявності. У дитини є окрема кімната, ліжко, стіл для навчання, планшет, телефон, одяг відповідно віку та сезону. (а.с. 94)»

За викладеного, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 68-71).

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Суд згідно до ч.ч. 1,4 ст.206 ЦПК України приймає визнання позову відповідачкою, що підтверджується заявами, засвідченими 27.12.2023 року № 67699 та 02.02.2024 року № 33205, Секретаріатом штату, штатом Каліфорнія у Лос-Анджелесі, штат Каліфорнія, де ОСОБА_10 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить розглянути справу за її відсутністю, оскільки судом встановлені обставини щодо тривалого небажання відповідачки піклуватись про малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечувати та приймати участь у його житті та враховуючи думку дитини .

Суд встановив наявний факт ухилення відповідачкою від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, яке виражається у тому, що вона не відвідує дитину, не цікавиться його життям та розвитком, не забезпечує необхідне забезпечення харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною ; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі і не може бути для дитини прикладом та авторитетом; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умови для отримання нею освіти. Відповідачка не займалась та не займається вихованням та утриманням малолітнього сина, не турбується про долю дитини, її майбутнє.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За викладеного, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження винної поведінки відповідачки та свідомого нехтування своїми обов`язками відносно власної дитини.

Врахувавши встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний їх зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість застосування крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_10 у відношенні її малолітнього сина- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому позов підлягає задоволенню.

При цьому суд роз`яснює, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, на чому також наголосив у своїй постанові Верховний Суд від 28.09.2021 по справі № 459/3411/18.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 141, 150, 157, 164-166 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 44, 49, 64, 76-83, 89, 90, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 08.04.2024 року.

Суддя: Домусчі Л.В.