КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6911/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 квітня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Подільського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Якимець О.І. в м. Київ 28 грудня 2023 року у справі про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, просила переглянути заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року в справі № 758/11492/16-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів за кредитним договором, скасувати дане рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що звернення відповідача з заявою про перегляд заочного рішення зумовлений необхідністю захистити свої майнові права шляхом ініціювання питання скасування заочного рішення, оскільки пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа в справі № 758/11492/16-ц призведе до безпідставного повторного отримання заявником коштів, які фактично сплачені на виконання кредитного договору.

Звертаючись до суду з даною заявою, відповідач акцентувала на тому, що дізналась про заочне рішення через оповіщення її через Єдиний портал державних послуг «Дія» про призначення по даній справі судового засідання на 23 лютого 2023 року по розгляду заяви ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ», яка є правонаступником позивача, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа. Цього ж дня ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі судових рішень ознайомилась зі змістом заочного рішення із знеособленими даними відповідачів, але з відображенням номеру і дати укладення кредитного договору. Однак судом першої інстанції не взято до уваги, що згідно ч. 3, 4 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 284 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Матеріали справи № 758/11492/16-ц не містять доказів вручення відповідачу повного тексту заочного рішення від 19 травня 2017 року.

Вказувала, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 27 липня 2022 року № 2461-ІХ інформування про місце, дату і час проведення судового засідання з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, в тому числі з використанням мобільного застосунку порталу Дія, є додатковим способом інформування, а фіксування належних відповідних повідомлень учаснику справи здійснюється працівниками суду.

Посилалася на правові висновки Верховного Суду в постанові від 19 квітня 2023 року в справі № 754/3610/21, про те, що вичерпний перелік випадків, які підтверджують дату вручення судового рішення, наведено у ч. 6 ст. 272 ЦПК України, і в цьому переліку день оприлюднення судового рішення в ЄДРСР не прирівняно до дня вручення судового рішення. Отже, відповідач копію заочного рішення не отримувала, про його існування дізналася в Єдиному державному реєстрі судових рішень в лютому 2023 року, що є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, тому цей строк підлягає поновленню.

Крім того, залишення судом заяви відповідача без розгляду згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України унеможливлює подачу ним, як відповідачем, апеляційної скарги, тобто позбавляє його конституційного права на оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, і така позиція підтверджується висновком Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 09 листопада 2021 року в справі № 214/5505/16. У постанові від 19 жовтня 2023 року в справі № 465/5184/14-ц Велика Палата Верховного Суду підтвердила вищевикладену позицію щодо неможливості залишення судом заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, оскільки можливість постановлення такої у ч. 3 ст. 287 ЦПК України не передбачена.

Зазначала, що її заява про перегляд заочного рішення від 19 травня 2017 року в справі № 758/11492/16-ц відповідає всім вимогам, які визначено ст. 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою, а тому підстави для її повернення у суду першої інстанції були відсутні.

Просила взяти до уваги, що вирішення питання щодо перегляду заочного рішення є необхідним для забезпечення її права на доступ до суду, оскільки ЦПК встановлює для відповідача особливий порядок оскарження заочного рішення шляхом подання до суду, що його ухвалив, заяви про перегляд заочного рішення (ст. 284 ЦПК України).

Наголошувала, що постановивши ухвалу від 28 грудня 2023 року про залишення без розгляду заяви про ухвалення заочного рішення, Подільський районний суд м. Києва позбавив відповідача права на доступ до суду та права на оскарження заочного рішення, яке є необґрунтованим та незаконним, а також порушив вимоги ст. 287 ЦПК України.

Від ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій товариство просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Зазначав, що, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 дізналася про ухвалене заочне рішення від 19 травня 2017 року через оповіщення її через Єдиний портал державних послуг «Дія» про призначення судового засідання на 23 лютого 2023 року по розгляду заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документа. Також ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі судових рішень по номеру справи ознайомилась зі змістом заочного рішення. Таким чином, починаючи з лютого 2023 року, відповідач, знаючи про наявність заочного рішення, лише в листопаді 2023 року звернулася до суду з клопотанням про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, що свідчить про недобросовісне користування відповідачем належними їй процесуальними правами.

Наводила зміст ст. 126, 127 ЦПК України, судову практику ЄСПЛ, правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 18 червня 2021 року в справі № 2-5256/11, від 13 січня 2021 року в справі № 1519/2-4031/11, від 16 березня 2021 року в справі № 626/2450/14-ц, від 25 лютого 2020 року в справі № 755/5323/16-ц, про те, що обґрунтоване застосування судами наслідків пропуску строків перегляду судових рішень не є порушенням права на доступ до суду, а безпідставне поновлення процесуального строку, навпаки, свідчить про порушення вимог ст. 6 Конвенції щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

Отже, відмовляючи у поновленні пропущеного процесуального строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано доказів та належного обґрунтування наявності істотних і вагомих перешкод неможливості своєчасно звернутися до суду з заявою про перегляд заочного рішення, і така позиція відповідає правовим висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року в справі № 2-1637/11.

Щодо доводів представника відповідача про повну фактичну сплату заборгованості за кредитним договором, вказував, що довідка Севастопольського відділення № 1 ПАТ «Універсал Банк» видана відповідачу ОСОБА_3 14 березня 2014 року, тобто після тимчасової окупації сухопутної території Автономної Республіки Крим, відтак позивач вважає, що дана довідка є недійсною і не створює правових наслідків. Поряд з цим, до апеляційної скарги не додано жодного платіжного документа на підтвердження оплати заборгованості за кредитним договором.

Підсумовував, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з даним позовом, просило стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно заборгованість за кредитним договором № 106-200-2005 від 10 червня 2008 року в розмірі 25470,20 доларів США (а. с. 1 - 6 т. 1).

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року в справі № 758/11492/16-ц позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кошти в сумі 25470,20 доларів США у вигляді кредиту, 3654 грн. сплачений судовий збір за звернення до суду (а. с. 116 - 117 т. 1).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року заяву представника позивача ПАТ «Універсал Банк» про виправлення описки в рішенні задоволено, виправлено допущену описку в резолютивній частині рішення Подільського районного суду міста Києва, від 19 травня 2017 року, а саме стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 106-2008-2005 від 10 червня 2008 року у розмірі 25470,20 дол. США, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. (а. с. 157 - 158 т. 1).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року заяву АТ «Універсал Банк» про поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі № 758/11492/16-ц задоволено, поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання (стягувач - ПАТ «Універсал Банк», боржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), виданих Подільським районним судом м. Києва 14 грудня 2020 року у справі № 758/11492/16-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 червня 2008 року № 106-2008-2005 у розмірі 25470,20 дол. США та судові витрати у сумі 3654,00 грн. (а. с. 204 - 205 т. 1).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони у виконавчому листі - задоволено повністю. Замінено первісного стягувача АТ «Універсал банк», у виконавчому листі з виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року у справі № 758/11492/16-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 червня 2008 року № 106-2008-2005 у розмірі 25470,20 дол. США, на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 230 - 231 т. 1).

В лютому 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, просимо видати дублікат виконавчих листів на підставі заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року по справі № 758/11492/16-ц про солідарне стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визнати поважними причини пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчих листів та поновити його (а. с. 1 - 4 т. 2).

20 лютого 2023 року до Подільського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшло заперечення представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у якій представник відповідача просила відмовити в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання (а. с. 33 - 37 т. 2).

Крім того, в даній заяві зазначено, що ОСОБА_1 дізналась про винесене заочне рішення тільки 08 лютого 2023 року через оповіщення через Єдиний портал державних послуг «Дія» про призначення по даній справі судового засідання, того ж дня через Єдиний портал судових рішень по номеру справи ознайомилася зі змістом судового рішення із знеособленими даними відповідачів, але з відображенням номеру та дати укладення кредитного договору (а. с. 35 - 36 т. 2).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи АТ «Універсал Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання відмовлено (а. с. 78 - 82 т. 2).

В травні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа в справі № 758/11492/16-ц (а. с. 88 - 92 т. 2), на яку від відповідача ОСОБА_1 надійшло заперечення від 29 червня 2023 року (а. с. 123 - 126 т. 2).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено (а. с. 138 - 142 т. 2).

Вказану ухвалу було оскаржено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в апеляційному порядку, і постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року скасовано, ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа. Видано дублікати виконавчих листів по справі №758/11492/16-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 194 - 198 т. 2).

21 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 19 травня 2017 року, вказуючи, що в лютому 2023 року дізналась про винесене заочне рішення в справі № 758/11492/16-ц через оповіщення її через Єдиний портал державних послуг «Дія» про призначення по даній справі судового засідання по розгляду заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа; того ж дня вона в Єдиному державному реєстрі судових рішень по номеру справи ознайомилася зі змістом заочного рішення зі знеособленими даними відповідача, але з відображенням номеру і дати укладення кредитного договору. Пояснювала, що судові повістки їй не надходили та відповідно вона не отримувала їх за адресою реєстрації, вона не могла знати про судовий розгляд. Вказувала, що звернення зі заявою про перегляд заочного рішення зумовлено тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вживаються активні заходи щодо стягнення з відповідача заборгованості, уже фактично погашеної станом на 14 березня 2014 року згідно банківської довідки, і у випадку задоволення Київським апеляційним судом апеляційної скарги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року відповідач безпідставно буде змушена сплачувати вже погашену заборгованість (а. с. 208 - 210 т. 2).

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду на підставі ст. 126, 127, 284 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення наведено, що вона ознайомилась із оскаржуваним рішенням суду у лютому 2023 року, а заяву про перегляд заочного рішення подала до суду у листопаді 2023 року, відтак нею пропущено процесуальний строк для звернення із заявою про перегляд заочного рішення, у відповідності до ст. 284 ЦПК України.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Згідно із статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є, у тому числі, є розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Доступність апеляційного та касаційного оскарження судових рішень неодноразово була предметом розгляду Конституційного Суду України.

Зокрема, Конституційний Суд України визнав, що можливість (право) оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою права особи на судовий захист.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Законодавець, щоб не чинити свавільно під час установлення обмежень або заборон на оскарження апеляційним порядком окремих процесуальних судових рішень (ухвал), повинен, зокрема, враховувати юридичні наслідки, що настають для особи в результаті ухвалення судового рішення (ухвали), наявність інших, установлених процесуальним законом, дієвих механізмів захисту та поновлення порушених прав і свобод особи (абзац другий підпункту 4.3.2 пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року № 2-р(II)/2023).

У справі, яка розглядається, суд першої інстанції залишив без розгляду заяву відповідача про перегляд заочного рішення у справі з підстав пропуску строку на звернення із такою заявою.

Відповідач посилалася на те, що без скасування ухвали суду про залишення заяви про перегляд заочного рішення вона позбавлена процесуальної можливості оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Главою 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлено особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення.

Проте Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України не врегульовано наслідки, які настають у результаті пропуску процесуального строку, встановленого для подання заяви про перегляд заочного рішення, у зв`язку з чим з метою забезпечення однакового застосування судами норм права та щоб гарантувати юридичну визначеність, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) сформулювала правовий висновок щодо вирішення спірного питання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша - сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Цей припис треба розуміти як такий, який стосується невиконання саме тих вимог, що передбачені у частинах першій - сьомій статті 285 ЦПК України. Якщо учасник справи оформив заяву про перегляд заочного рішення без дотримання саме вказаних вимог, тобто неналежно, до цієї заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України. В інших випадках її положення до заяви про перегляд заочного рішення незастосовні. Ухвалу про повернення такої заяви можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від заочного рішення (пункт 22 частини першої статті 353 ЦПК України).

За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам частин першої - сьомої статті 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Отже, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи необхідно залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Оскільки кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, то немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Тому, оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення. Передбачене у реченні другому частини четвертої статті 287 ЦПК України спеціальне правило про початок відліку строку на апеляційне оскарження заочного рішення застосовне лише до тих рішень, які суд ухвалив за правилами, що діють з 15 грудня 2017 року.

Подібний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 297/500/20 (провадження № 61-13814св21), від 07 червня 2022 року у справі № 2-1923/10 (провадження № 61-14318св21), від 27 липня 2022 року у справі № 523/14269/20 (провадження № 61-1396св22), від 10 серпня 2022 року у справі № 754/3380/17 (провадження № 61-7235св21), від 22 листопада 2023 року в справі № 200/4670/13-ц (провадження № 61-10431св23).

Ухвалою від 16 лютого 2023 року Велика Палата Верховного Суду (провадження № 14-4цс23) повернула на розгляд колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 2-7852/11, в межах розгляду якої порушувалося питання про відступ від висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), не вбачаючи підстав для відступу від наведеного правового висновку.

19 жовтня 2023 року Велика Палата Верховного Суду (провадження № 14-67цс23) повернула на розгляд колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 465/5184/14-ц, в межах розгляду якої порушувалося питання про відступ від висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), не вбачаючи підстав для відступу від наведеного правового висновку.

Отже, правова позиція суду касаційної інстанції з даного приводу, та Великої Палати Верховного Суду зокрема, є сталою та незмінною.

З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження №14-74цс21), про застосування статті 126 ЦПК України щодо заяви про перегляд заочного рішення, а саме чи може суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення з урахуванням висновків цієї постанови.

Під час розгляду даної заяви суду першої інстанції необхідно надати належної правової оцінки доводам відповідача ОСОБА_1 , наведеним нею як підстава для поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, що повне заочне рішення суду їй не вручалось.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу в частині згоди з помилковими висновками суду першої інстанції про необхідність залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, а в частині заперечення щодо належності та допустимості довідки банку про погашення заборгованості за кредитним договором в 2014 році доводи відзиву не приймає, оскільки судом першої інстанції заява про перегляд заочного рішення по суті не розглядалася і відповідно доводи відповідача, якими вона обґрунтовувала свої заперечення проти вимог позивача, взагалі не оцінювалися.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.