РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/521/24

2-о/609/36/2024

11 квітня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Ковтуновича О.В.

за участю секретаря судового засідання: Сандулович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за заявою: представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Керея Юлії Борисівни

де

заінтересована особа: ОСОБА_2

вимоги заявника: про видачу обмежувального припису

учасники справи не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції заявника.

1. 08 квітня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Керея Юлія Борисівна звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

2. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з серпня 2010 року по листопад 2023 року між ОСОБА_1 та сином заінтересованої особи ОСОБА_3 був укладений шлюб. Згідно рішення № 343/2202/23 Долинського районного суду Івано - Франківської області від 09.11.2023 року вказаний шлюб розірвано.

Під час судових слухань про розірвання шлюбу і на даний час колишній чоловік заявниці перебуває за кордоном. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишила будинок у якому проживала із колишнім чоловіком, але залишилася зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , а також у вказаному будинку залишилися її особисті речі, особисті речі та іграшки дітей, спільне сумісне майно нажите із чоловіком за час шлюбу. Коли 24.01.2024 року ОСОБА_1 приїздила до місця свого проживання у с. В. Іловиця Кременецького району. Колишня свекруха сказала, що не відкриє бо немає ключа, а коли заявник повідомила, що ключ не потрібен бо у неї є свій, ОСОБА_2 взяла велику палку і стала на порозі будинку, куди хотіла зайти ОСОБА_1 і не пустила її до дверей махаючи у бік потерпілої палкою та вживаючи не цензурні слова. У зв`язку із цим заявниця викликала поліцію. Працівниками поліції був складений адміністративний протокол за ч. 1 статті 173 2 КУпАП стосовно ОСОБА_2 .

15.03.2024 року ОСОБА_2 рішенням Шумського районного суду визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознаками статі, тобто умисне вчинення будь яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного, економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо) внаслідок чого могли бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Потерпілою особою у даній справі визнано ОСОБА_1 .

Проте, проблема не вирішилася фактом визнання колишньої свекрухи винною у вчинені адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 має право мати безперешкодний доступ до своїх особистих речей та речей своїх дітей, а також іншого майна, яке знаходиться у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , адже має на це передбачене законодавством право.

За час шлюбу (з 2010 р по 2023 р.) у ОСОБА_1 та колишнього чоловіка ОСОБА_3 народилося двоє дітей: ОСОБА_4 2011 року народження та ОСОБА_5 2017 року народження. У будинку за адресою по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 проживала спільно із колишнім чоловіком з 2010 по 2023 рік. та досі зареєстрована за вказаною адресою. У вказаному будинку знаходиться майно, яке належить її і колишньому чоловікові на праві спільної сумісної власності, а також особисті її речі та особисті речі дітей. Зокрема у будинку залишилися дитячий одяг, взуття, іграшки, годинник сина, ковдра, постільна білизна, а також весняне та літнє взуття та одяг моєї клієнтки, речі, які були їй подаровані батьками. Всі ці речі є необхідними дітям та їй для використання, адже діти ростуть і скоро речі будуть на них не по розміру. ОСОБА_1 на даний час безробітна і не може дозволити купити собі і дітям всі нові речі ОСОБА_6 являється особою з інвалідністю третьої групи з дитинства, а тому потребує особливої уваги стан її здоров`я, що теж тягне за собою фінансові витрати.

Оскільки житловий будинок ОСОБА_2 знаходиться практично на одному подвір`ї із будинком ОСОБА_1 наявний ризик того, ОСОБА_7 і надалі не буде допускати колишню невістку до житлового будинку, а це буде порушувати її права, та права малолітніх дітей. ОСОБА_1 має на меті звернутися до суду із позовною заявою про поділ спільного сумісного майна подружжя. Для цього необхідно зробити оцінку спільного майна колишнього подружжя. ОСОБА_2 може перешкоджати цьому не допускаючи колишню невістку до будинку.

Зважаючи на вище викладені обставини справи та ризики порушення прав заявниці, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 3501 3508 ЦПК України представник заявника просить видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 виданий Шумським РВ УМВС України у Тернопільській області, 07.02.1996 р.) та покласти на неї такі обов`язки: усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 наближатися менше, як на 100 м. до місця проживання, перебування ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 строком на 6 місяців.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 09 квітня 2024 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 11 квітня 2024 року.

4. У судове засідання заявник та її представник не з`явилися, однак остання представила суду заяву про слухання справи у її відсутність, із повним підтриманням заявлених вимог.

5. Заінтересована особи у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 березня 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП, однак звільненно останню від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненного, обмежившись усним зауваженням.

8. Згідно рішення № 343/2202/23 Долинського районного суду Івано - Франківської області від 09.11.2023 року слідує, що шлюб між ОСОБА_1 та сином заінтересованої особи ОСОБА_3 було розірвано.

9. Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 03.03.2011 року та свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 від 06.10.2017 року, в графі батьки вказано: " ОСОБА_3 " та " ОСОБА_1 ".

10. Із посвідчення серії НОМЕР_4 виданого УСЗН Шумської РДА 06.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 являється інвалідом ІІІ групи з дитинства.

11. Судом було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , щодо фактичного місця проживання відділ державної реєстрації Шумської міської ради не володіє, що стверджується довідкою №03-03/554 від 13.03.2024 року виданної відділом державної реєстрації Шумської міської ради, витягом з реєстру територіальної громади від 31.08.2022 року.

12. Із довідки №81 від 09 квітня 2024 року виданної Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,1250 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги №1.

13. Згідно довідки №82 від 09 квітня 2024 року виданної Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_2 користується земельною ділянкою площею 0,1250 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить її померлому чоловіку ОСОБА_8 , згідно погосподарської книги №1.

ІV. Оцінка Суду.

14. У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

15. Статтею 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

16. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

17. Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно з ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначенихЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У ст. 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно ст. 350-4 ЦПК України в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

18. Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

19. Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

20. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

21. Нормами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

22. Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

23. Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

24. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

25. Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

26. Згідно з ч. 1,2 ст. 350-6 ЦПК України суд, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

27. Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо заявниці протягом певного періоду часу та може вчиняти його і надалі, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом.

28. Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄСПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 ЄСПЛ та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄСПЛ.

29. Суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, - не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

Підсумовуючи викладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Керея Юлії Борисівни є обґрунтованою, однак задоволенню підлягає частково, оскільки земельна ділянка на якій проживають заявниця та заінтересована особа являється спільною сумісною власністю, а тому вимоги у забороні ОСОБА_2 наближатися менше, як на 100 м. до місця проживання, перебування ОСОБА_1 не являється можливим.

Відповідно до приписів п.10 ч.1ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

30. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

З цих підстав,

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ст.ст. 265, 350-6 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Керея Юлії Борисівни, де заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задоволити частково.

2. Видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 виданий Шумським РВ УМВС України у Тернопільській області, 07.02.1996 р.) та покласти на неї такі обов`язки:

- усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися менше, як на 20 м. до місця проживання, перебування ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 строком на 6 місяців.

3. В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити СПД № 2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП у Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 11 квітня 2024 року.

Реквізити сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник заявника: адвокат - Керея Юлія Борисівна, поштова адреса: вул.Центральна, 19, с.Коновиця, Кременецький район, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю ТР №000325 від 26.10.2018 року, РНОКПП НОМЕР_7 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 .

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ