Справа №442/2159/24
Провадження №2/442/704/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області про скасування заборони на нерухоме майно -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, який обгрунтовує тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.03.2024, йому стало відомо про те, що в реєстрі заборон та відчужень об`єктів нерухомого майна, наявне обтяження заборона на належне йому нерухоме майно.

Запис про заборону відчуження внесений 20.04.2007 за № 4846217 Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, тип обтяження заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4846217, підстава обтяження повідомлення 20.06.1978, Дрогобицького комбінату виробничих підприємств; Архівний № 121381-120 від 20.06.1978.

Вказане обтяження перешкоджає позивачу реалізувати належне йому право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :01:027:0309, на якій розташований будинок.

Згідно трудової книжки позивач у період з 1974 по 1980 рік працював монтажником на Дрогобицькому комбінаті виробничих підприємств. Жодної заборгованості перед підприємством не має. Така юридична особа як Дрогобицький комбінат виробничих підприємств припинив свою діяльність ще в 90-х роках, а тому він змушений звернутися з даним позовом до суду для захисту свого права власника нерухомого майна.

Позивач в судове засідання не з`явився, від нього поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Існування арешту та заборони на відчуження майна порушує конституційні права власника майна.

Відповідно до п.6.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, договори про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин і механізмів посвідчуються за умови подання документів, підтверджують право власності цього майна на ім`я відчужувачів, та перевірки відсутності обтяжень за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач (продавець) рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред`явлення ними відповідного до правил підвідомчі ( ст.30 ЦПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено обтяження ( заборону відчужувати, арешт), про визнання права власності на майно і звільнення його з-під обтяження ( заборони відчужувати, арешту).

Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником житлового будинку з адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :01:027:0309.

Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 370256209 від 18.03.2024 вбачається, що на житловий будинок накладено заборону, а саме: 20.04.2007 за №4846217 реєстратором: Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою накладено заборону (архівний запис). Підстава обтяження: повідомлення, не вказано, 20.06.1978, Дрогобицький комбінат виробничих підприємств; Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Дрогобицький комбінат виробничих підприємств на даний час вже припинив свою діяльність. Відповідач не заперечує щодо зняття заборони відчуження з житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Виходячи із наведеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення, оскільки відсутні підстави для існування арешту майна, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Скасувати обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером 4846217; зареєстровано 20.04.2007 року Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою; об`єкт обтяження будинок АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; архівний запис № 121381-120 від 20.06.1978 року та виключити вказаний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.04.2024.

Суддя О.В. Крамар