Справа № 615/2392/23
Провадження № 2/615/85/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 615/2392/23

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 17 березня 2023 року по 01 грудня 2023 року у розмірі 26 583,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 листопада 2020 року Московським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ по справі № 643/16933/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем, станом на 01 грудня 2023 року за відповідачем утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 58 562,04 грн. З урахуванням викладеного, позивач, на підставі статті 196 СК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 17 березня 2023 року по 01 грудня 2023 року у розмірі 26 583,75 грн.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

04 квітня 2024 року від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В обґрунтування заперечень проти позову, викладених у відзиві, відповідач посилається на те, що 29 грудня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63765373 з примусового виконання судового наказу по справі № 643/16933/20, про що відповідач не була обізнана. Державний виконавець у ході примусового виконання судового наказу про стягнення аліментів не проводив самостійне списання заборгованості по аліментам. Списання грошових коштів державним виконавцем проведено лише у червні 2023 року, що в свою чергу свідчить про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з її вини, а з причин несвоєчасного списання грошових коштів державним виконавцем. Крім того, у квітні 2021 року вона звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини у позивача, посилаючись на те, що позивач чинить їй перешкоди у спілкуванні з дитиною та не дає їй можливості вільно спілкуватись, тому невідомо куди саме позивач витрачає аліменти. Рішенням Полтавського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року місце проживання дитини визначено з нею, однак позивач відмовляється виконувати дане рішення. Також вказує, що позивач звертаючись до суду з даним позовом не вказує розмір грошових коштів, які були ним витрачені на утримання дитини. Окрім того вказує на те, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, повномасштабним вторгненням рф на територію України вона майже позбавлена будь-якого доходу та у період з 30 жовтня 2023 року по 16 грудня 2023 року знаходилась на лікарняному.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просить задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача та відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05 листопада 2020 року Московським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ по справі № 643/16933/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

29 грудня 2020 року головним державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барановою Вікторією Володимирівною, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63765373 з виконання судового наказу № 643/16933/20 виданого 24 листопада 2020 року Московським районним судом м. Харкова.

01 вересня 2021 року держаним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесені постанови про арешт коштів боржника, а також про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

17 лютого 2023 року державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Юлією Ігорівною винесено постанову про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 24 653, 95 грн у зв`язку з наявністю у відповідача заборгованості по сплаті аліментів.

25 серпня 2023 року держаним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Юлією Ігорівною винесено постанову про арешт коштів боржника.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Демченко Ю.І. у ВП № 63765373, станом на 01 лютого 2024 року за відповідачем значиться заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 62 817,04 грн за період з жовтня 2020 року по січень 2024 року включно.

Також в матеріалах справи наявне рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2023 року по справі № 643/2284/23, з якого вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 листопада 2020 року по 16 березня 2023 року у сумі 60 653,39 грн.

Вказаним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, однак згідно наявного на рішенні штампу суду рішення не набрало законної сили.

Судовим розглядом також встановлено, що 03 січня 2024 року ОСОБА_2 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Із змісту повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_2 злісно і умисно ухиляється від сплати по аліментам, які передбачені судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2020 року, виданим 24 листопада 2020 року, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментам на суму 58 562,04 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), на яку посилається заявник у касаційній скарзі, відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19), на яку посилається заявник у касаційній скарзі, зазначено, що положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Водночас стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Як вже було встановлено, відповідач ОСОБА_2 на підставі судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова 05 листопада 2020 року у справі № 643/16933/20 має сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Демченко Ю.І. у ВП № 63765373, станом на 01 лютого 2024 року за відповідачем значиться заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 62 817,04 грн за період з жовтня 2020 року по січень 2024 року включно.

Так, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначила, що вона не було обізнана про відкриття виконавчого провадження за вказаним судовим наказом та державний виконавець у ході примусового виконання судового наказу про стягнення аліментів не проводив самостійне списання заборгованості по аліментам, внаслідок чого виникла заборгованість.

Разом з цим, доводи відповідача про те, що їй не було відомо про відкриття виконавчого провадження повністю спростовуються наданими нею письмовими заявами в тому числі від 28 січня 2021 року, що адресовані до ВДВС з приводу виконання вказаного судового наказу, у якій вона сама зазначає про наявність судового наказу про стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

Тобто станом на 28 січня 2021 року відповідачу було відомо про обов`язок сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дитини.

Доказів на підтвердження того, що відповідачем оскаржувався розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 09 лютого 2024 року матеріали справи не містять.

Також судовим розглядом встановлено, що постановою Полтавського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року по справі № 643/7509/21 визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 .

У свою чергу, у судовому засіданні відповідач повідомила, що на теперішній час їх спільна дитина продовжує проживати з позивачем, на даний час вирішується питання щодо виконання вказаного рішення та у разі його невиконання з боку позивача вона буде вимушена звернутись до суду з вимогами щодо відібрання дитини.

Таким чином, у спірний період, за яких позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів, спільна дитина сторін проживала разом з позивачем, відповідно наявність постанови Полтавського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року не може звільнити відповідача від сплати аліментів за вказаний період.

За таких собачин, оскільки спільна дитина сторін проживає з батьком, стосовно відповідача наявний судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини, про що відповідачу було достовірно відомо, відповідно доводи позивачки щодо виникнення заборгованості зі сплати аліментів не з її вини є необґрунтованими.

Інші доводи відповідача не спростовують її вини у несплаті аліментів, та, як наслідок, виникненні заборгованості у зв`язку з їх несплатою.

З встановлених судом обставин вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, що останньою не спростовано, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 17 березня 2023 року по 01 грудня 2023 року, відповідно розрахунок пені за вказаний період наступний:

за березень 2023 року 3 127,50 (місячний платіж) х 245 (кількість днів заборгованості х 1 % = 7 662,38 грн;

за квітень 2023 року 3 127,50 х 215 х 1 % = 6 724,13 грн;

за травень 2023 року 3 127,50 х 184 х 1% = 5 754,60 грн;

за червень 2023 року 3 127,50 х 154 х 1 % = 4 816,35 грн;

за липень 2023 року 3 127,50 х 123 х 1 % = 3 846,23 грн;

за серпень 2023 року 3 127,50 х 92 х 1 % = 2 877,30 грн;

за вересень 2023 року 3 127,50 х 62 х 1 % = 1 939,05 грн;

за жовтень 2023 року 3 127,50 х 31 х 1 % = 969,53 грн.

Суд погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а тому, з урахуванням положень статті 196 Сімейного кодексу України та принципу диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення плати аліментів у розмірі 26 583,75 грн.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 273, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 26 583 (двадцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 09 квітня 2024 року.

Суддя А.М. Левченко