Справа № 629/242/24
Провадження № 8/629/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Каращука Т.О, секретаря судових засідань Лукаренко А.Р., представника боржника-адвоката Круглих К.О., стягувача ОСОБА_1 , представника стягувача-адвоката Свистуна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова, Харківської області заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 , про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,- представник божника ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Боржник, через свого представника звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.01.2024 року по справі №629/242/24 за заявою ОСОБА_1 , про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за нововиявленими обставинами. В обгрунтування заяви представник посилається на те, що ОСОБА_1 викладеним в заяві про видачу судового наказу ввела суд в оману, вказавши, що їх з боржником син - ОСОБА_4 проживає з нею та знаходиться на її утриманні, добровільної матеріальної допомоги на утримання спільного сина боржник не надає, та те, що нею не подано іншого позову до боржника з тим самим предметом та з тих самих підстав, що призвело до прийняття незаконного судового рішення. Представник зазначає, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.01.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2000 року народження та ОСОБА_6 , 2008 року народження. Рішення набрало законної сили 13.01.2013 року. Копія даного рішення була отримана боржником лише 26.02.2024 року. Також представник вказує, що обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання дитини з тим з батьків, хто стягує аліменти. Однак, неповнолітній ОСОБА_4 на момент звернення ОСОБА_1 з заявою про стягнення аліментів не проживав і не проживає на даний час з останньою, що вбачається з відповіді на адвокатський запит з Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, яка підтверджує інформацію щодо перетину 03.06.2023 року о 17:47 годині кордону України в пункті пропуску Краківець, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер закордонного паспорта НОМЕР_1 . Крім того, 21.10.2023 року ОСОБА_1 надала згоду на тимчасовий виїзд за кордон сина ОСОБА_4 до Федеративної Республіки Німеччина (ФРН), нагляд та фактичний догляд за сином під час його перебування та проживання за кордоном ОСОБА_1 надала ОСОБА_7 . Дана заява була посвідчена приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С. Враховуючи вищевикладене, неповнолітній ОСОБА_4 на момент подання матір`ю ОСОБА_1 заяви про стягнення аліментів, проживав окремо від неї. Представник боржника вказує, що останній в добровільному порядку надає матеріальну допомогу сину, шляхом перерахування грошових коштів на його особисту картку. Також представник просила витребувати у приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С. інформацію щодо здійснення 21.10.2023 року в її присутності підпису ОСОБА_1 та його засвідчення на заяві про надання згоди, підтвердження, що нагляд та фактичний догляд, піклування за неповнолітнім ОСОБА_4 під час його перебування та проживання на території іншої держави здійснюватиме ОСОБА_7 . Крім того, представник просила стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 455 гривень та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 5 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року було відкрито провадження за заявою та призначено судове засідання.

02.04.2024 року до суду надійшла правова позиція стягувача ОСОБА_1 , у якій остання вказала, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , їх син ОСОБА_4 проживав весь час з нею, так як боржник взагалі не приймав участь у житті сина в тому числі і матеріально. Влітку 2023 року неповнолітній ОСОБА_4 з метою вдосконалення вивчення німецької мови та через повномасштабне вторгнення РФ поїхав на навчання та проживання до ФРН. ОСОБА_1 зазначає, що так як її син ОСОБА_4 зареєстрований з нею, то і до поїздки на навчання, і після неї буде проживати з нею, вона вважає, що тимчасове не проживання сина разом з нею не є підставою для скасування судового наказу про стягнення аліментів. Стосовно твердження боржника щодо того, що він добровільно надає сину матеріальну допомогу, ОСОБА_1 зазначає, що у 2023 році боржник перерахував сину всього 5 400, 00 гривень. Крім того, виконавчий лист за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.01.2013 року про стягнення аліментів ніколи не був пред`явлений до виконання та і взагалі у нього сплив час для пред`явлення. Також, ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що оспорюваний судовий наказ на даний час не знаходиться на виконанні у виконавчій службі. У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 в повному обсязі.

04.04.2024 року до суду від приватного нотаріуса Ніколенко Н.С. надійшла копія заяви ОСОБА_1 , про надання згоди на тимчасовий виїзд за кордон сина ОСОБА_4 у період з 15.11.2023 року по 15.11.2024 року, справжність підпису на якій посвідчена приватним нотаріусом Ніколенко Н.С.

В судовому засіданні представник боржника- адвокат Круглих К.О. заяву підтримала, посилаючись на обставини які в ній зазначені та просила її задовольнити, скасувати судовий наказ та відмовити у видачі судового наказу.

Стягувач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення заяви, та зазначала, що їх спільний з боржником син знаходиться на повному її утриманні, не заперечувала той факт, що на день подання нею заяви про стягнення аліментів, син з нею фактично не проживав.

Представник стягувача-адвокат Свистун А.В. заперечував проти задоволення заяви боржника, вказавши, що неповнолітній ОСОБА_4 знаходиться на повному утриманні ОСОБА_1 , та після приїзду з-за кордону буде мешкати разом з нею, крім того, боржник ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги сину у добровільному порядку.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Судовим наказом від 18.01.2024 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 16.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

На підтвердження того, що неповнолітній ОСОБА_4 мешкає разом з ОСОБА_1 , остання надала витяг з реєстру територіальної громади, у якій вказано, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , довідка датована 24.05.2023 року (а.с.10).

Відповідно до довідки про місце реєстрації місця проживання особи від 24.01.2022 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Отже, на підставі вищевказаних доказів суд при видачі вказаного судового наказу виходив з того, що неповнолітній ОСОБА_4 зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за вищевказаною адресою.

Як вбачається з довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.02.2024 року, неповнолітній ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер закордонного паспорта НОМЕР_1 , через пропускний пункт « ОСОБА_9 », 03.06.2023 року виїхав за кордон (а.с.35).

Відповідно до ксерокопії заяви від 21.10.2023 року ОСОБА_1 надала згоду на тимчасовий виїзд за кордон сина ОСОБА_4 до Федеративної Республіки Німеччина (ФРН), нагляд та фактичний догляд за сином під час його перебування та проживання за кордоном ОСОБА_1 надала ОСОБА_7 . Дана заява була посвідчена приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С. (а.с.53).

У судовому засіданні представником боржника були долучені виписки з банку, про те, що боржник перераховував сину суму грошей більшу, ніж вказує у правовій позиції стягувач (а.с.56-59).

За змістом розділу ІІ ЦПК України, наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження (хід якого взагалі не фіксується) застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частина п`ята статті 183 СК України).

Аналогічні за змістом положення містяться й у пункті 4 частини першої статті 161 ЦПК України.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першоїстатті 161 цього Кодексу(частина перша статті 170 ЦПК України).

Частиною 8 статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів чотири і п`ять частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V, цього Кодексу.

Судовий наказ №629/242/24 від 18.01.2024 року видано відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня

2022 року у справі №919/11027/18, провадження №12-7звг22, пункт 5.3).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №127/10129/17, провадження №14-549 зц18, пункт 26).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини 16.01.2024 року, тобто після того, як неповнолітній ОСОБА_4 вже перебував на території ФРН, та не повідомила суду про даний факт.

Таким чином, на момент винесення спірного судового наказу неповнолітній ОСОБА_4 зі стягувачем ОСОБА_1 фактично не проживав.

Беручи до уваги особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, дані обставини були істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та про які не міг повідомити суду боржник, а лише стягувач.

Враховуючи вищевикладене, між сторонами існує спір щодо права вимоги стягнення аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

А тому судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення, а саме судовий наказ слід скасувати та відмови стягувачу у видачі судового наказу на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України (не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу).

Щодо вимоги боржника про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Так, судом встановлено, що інтереси боржника у суді представляє адвокат Круглих Катерина Олександрівна на підставі ордеру.

Визначення поняття судових витрат наведено у статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У заяві адвокатом вказано детальний опис виконаних нею робіт, в якому зазначено перелік послуг, а саме: консультація клієнта з вивченням документів, складання та подання адвокатських запитів до Державної прикордонної служби, приватного нотаріуса Ніколенко Н.С., підготовка та подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинам, витрати на канцелярію та відправку кореспонденції.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги складність справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу боржника та стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги вище викладене, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім за подання заяви у сумі 455,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170, 423, 429 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 , про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Судовий наказ №629/242/24 від 18.01.2024 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - скасувати.

У видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 455,00 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.О.Каращук