Єдиний унікальний номер 305/856/24
Провадження по справі № 2-н/305/35/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

08.04.2024 року місто Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Дочинець С.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 .

Вивчивши подану заяву та долучені до неї докази, суддя прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.163 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини на яких ґрунтуються його вимоги, а згідно п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, відповідно до положень ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Разом з цим, ОСОБА_1 у своїй заяві про видачу судового наказу посилається на ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України, відповідно до якої з заявою про стягнення аліментів на дитину звертається той з батьків, разом з яким проживає дитина.

Однак, до заяви про видачу судового наказу не долучено доказів, які б підтверджували факт проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 із заявником ОСОБА_1 на час звернення до суду з даною заявою, що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина.

Таким чином, вважаю необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , оскільки з вищезазначеної заяви про видачу судового наказу і поданих документів вбачається спір про право, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 2 статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів необхідно відмовити, оскільки заявником до матеріалів справи не додано докази, які підтверджують факт проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 із матір`ю.

Керуючись ст.163, 165, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.4 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.