Справа № 621/689/24
Провадження № 2/621/555/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

секретаря судового засідання Лацько А.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Браславська О.А.,

відповідач територіальна громада Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області,

представник відповідача Маковецька К.О.,

розглянувши за відсутності учасників справи у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до територіальної громади Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

29.02.2024 представник позивача адвокат Браславська О.А., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 через сервіс "Електронний суд" звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та скасування арешту майна, з наступними вимогами: визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 ; скасувати арешт, накладений відділом державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції від 02 грудня 2009 року на підставі постанови АА № 549813.

В обґрунтування позову зазначено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишала, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем до майна померлої матері, який прийняв спадщину.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої зокрема увійшов житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_5 матері померлої ОСОБА_3 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 її дочка ОСОБА_3 , спадщину після смерті матері прийняла, шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою, однак, за життя не встигла отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом.

Позивач ОСОБА_1 на час смерті матері ОСОБА_3 проживав разом з останньою, а тому відповідно до положень частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 прийняв.

23 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої матері ОСОБА_3 та приватним нотаріусом на підставі його заяви було заведено спадкову справу № 69/2023 (номер у Спадковому реєстрі: 70686584.

В ході підготовчих нотаріальних дій, приватним нотаріусом було виявлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні відомості про арешт, який був накладений на все майно спадкодавця ОСОБА_3 на підставі постанови АА № 549813 від 02 грудня 2009 року ВДВС Зміївського РУЮ про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження.

На звернення позивача до Зміївського ВДВС з питанням про надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження в рамках якого було винесено постанову АА № 549813 від 02 грудня 2009 року та боржником в якому є померла ОСОБА_3 , для ознайомлення з вказаними матеріалами та скасування накладеного арешту, було повідомлено про те, що відомості про виконавче провадження, я якому боржником є ОСОБА_3 та в рамках якого виносилася постанова про арешт майна боржника АА № 549813 від 02 грудня 2009 року, відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, у зв`язку з чим не має можливості перевірити підстави, за яких воно було завершено та надати будь-яку інформацію стосовно такого виконавчого провадження. ОСОБА_1 було рекомендовано надати до відділу виконавчої служби копію постанови АА № 549813 від 02 грудня 2009 року для відновлення матеріалів виконавчого провадження та роз`яснено право на звернення до суду з питанням про скасування арешту з майна.

Самостійні пошуки позивачем постанови АА № 549813 від 02 грудня 2009 року за місце проживання померлої матері та за зверненнями до компетентних органів результатів не дали.

Так, 06.02.2024 постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В. ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті матері ОСОБА_3 , у зв`язку з наявним арештом нерухомого майна.

З врахуванням викладеного, оскільки позивач не може реалізувати своє право на вільне володіння та розпорядження майном, єдиним спадкоємцем якого він є та фактично прийняв спадщину, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво на право на спадщину, у зв`язку з накладеним на майно арештом, який скасувати в позасудовому порядку неможливо, позивач через свого представника звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 01 березня 2024 року вказаний позов було залишено без руху з підстав недоплати судового збору.

06.03.2024 позивачем надано квитанції на підтвердження доплати судового збору у розмірі вказаному в ухвалі суду від 01.03.2024.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 07 березня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26 березня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 11.04.2024.

11.04.2024 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не прибули.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Браславська О.А. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позову наполягала з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі.

Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с. 16).

Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , актовий запис № 47 (а.с. 11).

21 травня 2003 року у віці 46 років помер ОСОБА_4 копія Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 19 (а.с. 13).

Згідно Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого 21.03.2019 Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 82 років в с. Борова Зміївського району Харківської області (а. с. 15).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 , відкрилася спадщина, до складу якої зокрема увійшов житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_2 , виданого 23.01.1990 виконавчим комітетом Борівської сільської ради Готвальдівського району Харківської області, реєстр № 143, на підставі рішення виконавчого комітету Готвальдівської районної ради народних депутатів № 144 від 21.03.1989, на ім`я ОСОБА_9 (а.с. 16-19, 80 зворот).

З наданої на виконання ухвали суду від 26.03.2024 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В. копії спадкової справи, вбачається, що до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 , на підставі заяви дочки померлої - ОСОБА_3 , заведено спадкову справу № 45/2019, номер у Спадковому реєстрі № 64289108, інформація про інших спадкоємців, які зверталися з заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 в матеріалах спадкової справи відсутня.(а.с. 78-85).

Разом з тим, за життя ОСОБА_3 не встигла отримати Свідоцтвом на право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Борова Зміївського (нині Чугуївського) району Харківської області померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 29 (а.с. 12).

23 травня 2023 року за завою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім`я на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В. була заведена спадкова справа № 69/2023 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 86).

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги до майна померлої ОСОБА_3 , інших спадкоємців, передбачених статтею 1261 Цивільного кодексу України у померлої ОСОБА_3 немає та в ході судового розгляду не встановлено.

Постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2024 № 45/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2024 № 45/02-31, приватним нотаріусом при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом був виявлений факт наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешту, накладеного на все майно спадкодавця ОСОБА_3 на підставі постанови АА №549813 від 02 грудня 2009 року ВДВС Зміївського РУЮ про накладення арешту та оголошення заборон його відчуження.

З листа в.о. начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорної О. від 17.11.2023 № 25420 наданого у відповідь на заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, повідомлено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_3 на виконанні станом на 17.11.2023 у відділі не перебувають. Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження за постановою ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області АА №549813 від 02 грудня 2009 року. Відомості про виконавче провадження, в межах якого виносилася постанова про арешт майна боржника АА №549813 від 02 грудня 2009 року відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, у зв`язку з чим не має можливості перевірити підстави, на яких воно було завершено та надати будь яку інформацію стосовно цього виконавчого провадження (а.с. 33-34).

З наданої на виконання ухвали суду від 26.03.2024 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В. копії спадкової справи № 69/2023 (номер в Спадковому реєстрі 70686584) заведеної 23.05.2023 до майна померлої ОСОБА_3 на підставі заяви сина спадкодавці ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 .. В спадковій справі відсутні будь-які претензії кредиторів до спадкоємців боржника ОСОБА_3 (а.с. 86-93),

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами 1, 2 статті 1220 Цивільного кодексу України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою частина третя статті 46 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1216, частини 1 статті 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1222, частин 1, 2 статті 1258, частини 1 статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є сином померлої ОСОБА_3 , тобто спадкоємцем першої черги до майна померлої ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено з матеріалів справи, за ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею майна померлої ОСОБА_5 та прийняла спадщину шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, але за життя ОСОБА_3 не встигла оформити свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належав померлій ОСОБА_5 на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_2 , виданого 23.01.1990 виконавчим комітетом Борівської сільської ради Готвальдівського району Харківської області, реєстр № 143, на підставі рішення виконавчого комітету Готвальдівської районної ради народних депутатів № 144 від 21.03.1989, на ім`я ОСОБА_5 .

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Чугуївського нотаріального округу Харківської області Трубнікової В.В. Харківської області від 06.02.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наявним арештом на нерухоме майно. Така обставина не дає позивачу можливості оформити право власності на Спадкове майно.

Відповідно до частин 1, 2 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 Цивільного кодексу України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 року по справі № 463/3251/22 прийшов до висновку, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також, що для зняття арешту із спадкового майна, спадкоємець має звертатися в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту.

Виходячи з наведеного, основним позасудовим способом оформлення права власності на майно в порядку спадкування за законом є отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Наявність арешту на майно спадкодавця перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за законом, оформити спадщину на майно, яке останній успадкував в порядку статті 1268 Цивільного кодексу України після смерті своєї матері та є підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину до його зняття.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 року у справі №2/0301/806/11 зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Наявність тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Таким чином, наявність протягом тривалого часу арешту майна (більше 13 років) спадкодавця за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у майнові права позивача.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що у справі наявні достатні докази, які підтверджують право позивача на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак, в зв`язку із наявним арештом накладеним на все майно спадкодавця ОСОБА_3 відповідно до постанови ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області АА №549813 від 02 грудня 2009 року, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат понесених ним по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до територіальної громади Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та скасування арешту з майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Скасувати арешт накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управляння юстиції від 02 грудня 2009 року АА № 549813 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.04.2024.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової катки платника податків: НОМЕР_5 є

Відповідач територіальна громада Зміївської міської ради в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, адреса місцезнаходження: вул.. Адміністративна, буд. 9, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63404, .

Головуючий: