Справа № 930/2590/23
Провадження № 22-ц/801/818/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 рокуСправа № 930/2590/23 м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю.О.,

за участю сторін: представника ОСОБА_1 адвоката Шиманського В.М., представника відповідача Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Гладуняк В.В., представника відповідача Немирівської міської ради Багінського І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці цивільну справу №930/2590/23 запозовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області про відшкодування шкоди, завданої незаконним відстороненням від роботи (посади),

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2024 року,яке ухвалив суддя Олексієнко О.Ю. в Іллінецькому районномусуді Вінницької області,

в с т а н о в и в:

В вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області про відшкодування шкоди, завданої незаконним відстороненням від роботи (посади), який мотивував тим, що він працює на посаді головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради.

19 квітня 2023 року управлінням стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України відносно головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» ОСОБА_1 було складено 4 протоколи про адміністративну відповідальність, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

В той же день управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України повідомила Немирівського міського голову про те, що відносно головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» ОСОБА_1 складено 4 протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Немирівська міська рада 19 квітня 2023 року розпорядженням №92-рк-о «Про відсторонення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» ОСОБА_1 від роботи» - відсторонила головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» ОСОБА_1 від виконання службових повноважень з 20 квітня 2023 року до закінчення розгляду справи судом.

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 01 вересня 2023 року (справа №930/1111/23) провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.4 ст. 38 КУпАП на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що постановою суду від 01 вересня 2023 року провадження у справі щодо розгляду протоколів було закрито, яка набула законної сили, тобто ОСОБА_1 незаконно був відсторонений від посади головного лікаря з зупиненням нарахування йому заробітної плати з 20 квітня 2023 року по 11 вересня 2023 року, що складає 4 місяці та 18 днів, тому у зв`язку з відстороненням від роботи в продовж 107 робочих днів, він як головний лікар КНП «Немирівської міської лікарні» недоотримав 438756,71 грн.

Також вважає, що йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 32043,47 грн.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Державної казначейської служби України на його користь 438756,71 грн втраченого заробітку та 32043,47 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2024 рокув задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що закриття провадження не у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення, а на підставі ч. 4 ст. 38 КУпАП, виключає право позивача на відшкодування середнього заробітку, пов`язаного з відстороненням від роботи. Крім того, позивачем не доведено належними та допустимими доказами незаконність відсторонення його від посади.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним, ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що п.4 ч.1 ст.2 Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» чітко встановлено право на відшкодування шкоди в розмірі і в порядку визначеним цим Законом, саме у разі закриття справи про адміністративне правопорушення, а тому суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Крім того, ч.3 ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено відшкодування моральної шкоди, яка також підлягає стягненню.

У відзиві на апеляційну скаргу Немирівська міська рада просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а його висновки відповідають обставинам справи. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням 56 сесії 1 скликання Немирівської міської ради Вінницької області №1465 від 07 липня 2020 року «Про зміну засновника, назви та затвердження статуту комунального некомерційного підприємства «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області було прийнято рішення про зміну засновника з Немирівської районної ради на Немирівську міську раду та змінено назву комунального некомерційного підприємства «Немирівська центральна районна лікарня Немирівської районної ради» на «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради.

23 липня 2020 року між Немирівською міською радою та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до контракту від 26 грудня 2018 року з головним лікарем, відповідно до якої змінено сторону Немирівську районну раду на Немирівську міську раду, а посилання на посаду «головний лікар КНП «Немирівська центральної районної лікарні» Немирівської районної ради на головний лікар КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради.

Управлінням стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України 19 квітня 2023 року відносно головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» ОСОБА_1 складено 4 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області 01 вересня 2023 року в справі № 930/1111/23 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.4 ст. 38 КУпАП.

Відповідно до абз. 3,4 ч. 5 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, якщо інше не передбачено Конституцією і законами України, може бути відсторонена від виконання службових повноважень за рішенням керівника органу, установи, підприємства, організації, де вона працює, до закінчення розгляду справи судом.

У разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення відстороненій від виконання службових повноважень особі відшкодовується середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов`язаного з таким відстороненням.

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку передбаченим цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено порядок відшкодування шкоди, зокрема заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу).

Позивач просить відшкодувати середній заробіток за час відсторонення позивача та стягнути моральну шкоду у зв`язку з закриттям справи про адміністративне правопорушення, проте у справі, яка переглядається, справу закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, згідно ч.4 ст.38 КУпАП.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 19000сво18) зроблено висновок, що «закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи були понесені особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом».

Колегія суддів виходить з того, що Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» пов`язує виникнення у конкретного реабілітованого громадянина право на відшкодування шкоди зі складним юридичним складом, яке включає в себе підстави виникнення шкоди, завданої незаконними діями, та умовами виникнення права на його відшкодування.

Тобто право на відшкодування виникає лише у разі повної реабілітації особи, про що зазначається в пункті 3 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року №6/5/3/41.

Така судова практика є незмінною, про що зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі №522/2493/18 (провадження №14-195цс21).

Реабілітуючі підстави, на відміну від нереабілітуючих, для застосування наведеного вище Закону України, пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочину. До реабілітуючих належать лише три підстави: встановлено відсутність події кримінального правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним Верховним Судом у своїй постанові від 26 липня 2023 року у справі №727/7635/21 (провадження №61-8814св22).

Як встановлено судом, постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 01 вересня 2023 року (справа № 930/1111/23), яка набула законної сили, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП.

У зв`язку з зазначеним апеляційний суд вважає, що внаслідок закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку з закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП, відсутні правові підстави для відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов`язаного з таким відстороненням.

Згідно роз`яснень, наданих у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України)

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що Немирівська міська рада 19 квітня 2023 року розпорядженням №92-рк-о «Про відсторонення головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» ОСОБА_1 від роботи» - відсторонила головного лікаря КНП «Немирівська міська лікарня» ОСОБА_1 від виконання службових повноважень з 20 квітня 2023 року до закінчення розгляду справи судом, пов`язане з корупцією.

Позивачем не надано суду доказів, що саме внаслідок незаконним, неправомірних дій Немирівської міської ради йому було спричинено моральну шкоду, у зв`язку з її відстороненням згідно розпорядження від 19 квітня 2023 року №92-рк-о.

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Матківська М.В.