Справа № 282/887/22
Провадження № 2/282/123/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року

селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Носача В.М.,

при секретарі судового засідання - Наумчук-Їлмаз О.А.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Кедобанк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №47-17 від 23.08.2017 року, в розмірі 384728,58 гривень та судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23 серпня 2017 року ОСОБА_3 уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір №47-17, згідно якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

Відповідно до умов кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокове погашення кредиту. Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, в наслідок чого станом на 21.09.2022 заборгованість за кредитним договором становить 384728,58 грн. в тому числі: тіло кредиту - 340714,09 грн., відсотки 41771,46 грн., донараховані відсотки 2243,03 грн.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, згідно якого остання взяла на себе відповідальність перед банком за виконання ОСОБА_3 зобов`язань в повному обсязі.

12 липня 2022 року ОСОБА_3 позивачем направлена досудова вимога з пропозицією погасити заборгованість. Вищевказана вимога залишена без задоволення, борг не погашено.

23 вересня 2022 на адресу прописки поручителя ОСОБА_1 позивачем направлена досудова вимога з пропозицією погасити заборгованість. Вищевказана вимога залишена без задоволення, борг не погашено.

Оскільки відповідачами належним чином не виконуються умови кредитного договору, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

21 квітня 2023 року Любарським районним судом ухвалено заочне рішення позовні вимоги АТ «Кредобанк» задоволено в повному обсязі.

6 березня 2024 року ухвалою суду скасовано заочне рішення від 21 квітня 2023 року. Справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 годину 00 хвилин 9 квітня 2024 року.

9 квітня 2024 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення позовних вимог, відповідно до якої у зв`язку з частковим погашення боргу відповідачем ОСОБА_3 , представник позивача просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» 320328,58 грн. заборгованості за кредитним договором (тіло кредиту).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ «Кредобанк» на підставі наявних документів. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву, клопотань та заяв до суду не подав.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі 316291,12 грн. та вказала, що вимога позивача про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі сумі 4037,46 грн., які нараховані за період із 17 серпня 2022 по 21 вересня 2022 року, тобто за межами строку кредитування, є неправомірною та не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 , розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно умов кредитного договору від 23 серпня 2017 року №47-17, ПАТ «Кредобанк» видає ОСОБА_3 кредит в сумі 426000 грн. на строк 240 місяців з терміном погашення до 22 серпня 2037 року. Кредит видається на придбання нерухомості ВР під заставу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до п.4.1. Кредитного договору боржник зобов`язався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором та/або додатками до нього.

Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 1775 грн. не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено кредитним договором та/або додатками до нього.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки від 23.08.2017.

Відповідно до п. 1.1, 2.2, 2.3, 2.5, 2.6 Договору поруки, поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором за виконання ОСОБА_3 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором №47-17 від 23.08.2017. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом семи календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за кредитним договором № 47-17 від 23.08.2017 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 426000 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру №48655365 від 23 серпня 2017 року.

Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №47-17 від 23.08.2017 у ОСОБА_3 станом на 21.09.2022 утворилась загальна заборгованість 384728,58 грн., в тому числі: тіло кредиту - 340714,09 грн, сума заборгованості за відсотками 41771,46 грн., донараховані відсотки 2243,03 грн.

12 липня 2022 року ОСОБА_3 , а 23 вересня 2022 року ОСОБА_1 позивачем направлена досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань.

Також судом встановлено, що після відкриття провадження по даній справі, ОСОБА_3 здійснено часткову оплату боргу, а саме 20 січня 2023 року сплачено 34500 грн. та 29900 грн.

Згідно заяви представника позивача про зменшення позовних вимог вбачається, що вищевказана сума 64400 грн скерована на погашення відсотків та тіла кредиту. Також представником позивача зазначено, що станом на 04.04.2024 сума боргу відповідачів перед банком складає 320 328, 58 грн. по тілу кредиту.

Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до частини першої статті 553, частин першої та другої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір №47-17 укладений відповідачем ОСОБА_3 строком на 240 місяців з умовою повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії та інших платежів, передбачених договором.

За змістом частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Таким чином, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування позиченими грошовими коштами.

Згідно із вимогами статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Разом з тим, судом встановлено, що 12 липня 2022 року ОСОБА_3 позивачем направлена досудова вимога з пропозицією погасити заборгованість.

Згідно даної вимоги позивач вказав про необхідність протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але у будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту отримання вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом.

Отже, скерувавши 12.07.2022 вимогу про дострокове повернення кредиту, процентів, ПАТ «Кредобанк» на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором №47-17 від 23.08.2017 з 01.08.2037 на 16.08.2022, тобто не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання такої вимоги.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №47-17 від 23.08.2017 (а.с. 29), позивачем за користування кредитом за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 нараховано відсотки в сумі 3476,70 грн.

Однак, оскільки позивач змінив строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором, Банк неправомірно нарахував проценти за користування кредитом за період з 17.08.2022 по 31.08.2022 в сумі 1682,27 грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитом підлягають частковому задоволенню в сумі 318646,31 грн. по тілу кредиту.

Разом з тим, суд відкидає доводи представника відповідача ОСОБА_2 , відносно того, що банком протиправно нараховувались відсотки за користування кредитом у вересня 2022 року, оскільки з дослідженого розрахунку заборгованості за кредитним договором №47-17 від 23.08.2017 (а.с. 29) вбачається, що нарахування процентів за користування кредитним у вересні 2022 не проводилось.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2389,85 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.509, 629, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №47-17 від 23.08.2017 у розмірі 318646 (триста вісімнадцять тисяч шістсот сорок шість) гривень 31 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 85 копійок витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 85 копійок витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12.04.2024.

Позивач: Акціонерне товариство "Кредобанк", адреса: м.Львів, вул.Сахарова,78, .

Відповідач 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуючий суддя В.М. Носач