СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2396/24

пр. № 2/759/2123/24

27 березня 2024 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Донець Г.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа , яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рева Наталія Іванівна ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням, В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину за своєю матір`ю ОСОБА_3 та визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що проживав разом ОСОБА_3 своєю матір`ю, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіту після себе не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є він та сестра ОСОБА_2 . Рідна сестра ОСОБА_2 (змінила прізвище з ОСОБА_5 ) у 2008 р. виїхала до рф та приїздила раз у три місяці для обов`язкового перетину кордону. Останній раз приїздила восени 2021р. У 2008р. ОСОБА_2 з власної волі виїхала на постійне місце проживання до рф. На підставі заяви 06.12.2022р. відкрито спадкову справу № 13-2022 про прийняття спадщини від ОСОБА_3 . Відповідача з 2008р. і по день смерті спадкодавця постійно проживала і проживає у рф і вважається такою, що не прийняла спадщину.

15.01.2024р. приватним нотаріусом було надано довідку -роз`яснення, що позивач може стати єдиним спадкоємцем нерухомого майна ОСОБА_3 лише на підставі рішення суду після визнання його єдиним спадкоємцем. Просить позов задовольнити.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2024 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові від 05.02.2000р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перемінив прізвище на ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом просмерть Серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Відповідно до акту ЖЕД № 3 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 28.09.2018р. ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_3 разом з матір`ю ОСОБА_3 . Під час обстеження ОСОБА_7 в зазначеній квартирі виявлено не було.

Відповідно до довідки -роз`яснення від 15.01.2024р. № 4/01-14 приватного нотаріуса КМНО роз`яснено , що відповідно до наявного в спадковій справі Витягу з реєстру територіальної громади м. Києва № 103384707 від 04.12.2023р. станом на дату смерті спадкодавця 20.10.2022р. разом за однією адресою АДРЕСА_3 були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дочка спадкодавця) Таким чином, враховуючи встановлений ст. 1267 ЦК принцип рівності часток спадкоємців частка позивача у спадщині становить . Водночас, у разі встановлення в судовому порядку факту того, що дочка спадкодавця ОСОБА_2 постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, частка у спадщині становитиме 1 (одну цілу), тобто 100 %.

Згідно ч.1ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який проживав постійно разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову про неї.

З наданих матеріалів вбачається, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої та має першу чергу спадкування.

Як вказує позивач у своєму позові, відповідач ОСОБА_2 є його сестрою та донькою померлої, однак доказів на підтвердження вказаному не надає.

Відділом з питань реєстрації місця проживання Святошинської РДА позивачу було відмовлено у знятті відповідача з реєстраційного обліку.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В той же час, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст.9 ЖК України).

Статтею 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За правилом ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Позивач вказує, що відповідача виїхала до рф у 2008р. та постійно там проживає, однак доказів на підтвердження суду не надає.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є безпідставним, необгрунтованим та не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому не підлягає задоволенню

Керуючись ст. 9, 61, 64, 71, 72 ЖК України, ст. 1261, 1268,1270 ЦК України. ст. ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рева Наталія Іванівна про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Н.О. Петренко