Провадження № 2/352/115/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Радишевська З.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

27.06.2023 року представник ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернувся до Івано-Франківського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, вказує, що 05.11.2022 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_3 було укладено Поліс № ЕР211867554 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «Nissan JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

19.11.2022 року в с. Угринів, Івано-Франківської області, траса Н-09 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 ; «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_5 ; «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_6 ; «Nissan JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_3 . Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2023 року, відповідача було визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень.

22.11.2022 року із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, до позивача звернувся ОСОБА_7 та повідомив, що внаслідок зазначеної ДТП, було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 . Останній теж звернувся із заявою до позивача та йому було виплачено 72 830,34 грн страхового відшкодування за ремонт цього транспортного засобу.

21.11.2022 року із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, до позивача звернувся представник Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції Пушик Н.В. та повідомив, що внаслідок ДТП, яка відбулася 19.11.2022 року, було пошкоджено транспортний засіб «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить Департаменту патрульної поліції. Останній звернувся до позивача із заявою та йому було виплачено 11 867,57 грн страхового відшкодування за ремонт вищевказаного транспортного засобу.

Таким чином сума понесених позивачем витрат, пов`язаних із зазначеним вище страховим випадком становить 84 697,91 грн. Позивач з метою досудового врегулювання спору 20.03.2023 року та 06.04.2023 року направив відповідачу регресні вимоги щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, однак жодних дій ОСОБА_3 не було вчинено. Таким чином просить стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 84 697,91 грн., витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в сумі 2 684,00 грн та 10 000,00 грн витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30.06.2023 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження, призначено справу до розгляду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27.07.2023 р. цивільну справу за позовом ПАТ «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди передано до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за територіальною юрисдикцією.

13.10.2023 р. до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшла вказана цивільна справа.

13.10.2023 року ухвалою судді дану справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Протокольною ухвалою від 19.02.2024 року задоволено клопотання представника позивача про зміну назви позивача з ПАТ «ПРОСТО-страхування» на ПАТ «ПРОСТО».

ІІ. Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за його відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 05.11.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОСТО страхування» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР211867554, забезпечений транспортний засіб «Nissan JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі строком дії до 04.11.2023 року (а.с. 6).

Згідно відповіді НПУ, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ 13768, 19.11.2022 о 17:30 було вчинено бокове зіткнення транспортних засобів: «Volkswagen Transport Т4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням індивідуального власника, який має право керувати транспортним засобом Ки ОСОБА_8 ; «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням індивідуального власника, який має право керувати транспортним засобом ОСОБА_5 ; «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є Департамент патрульної поліції, під керуванням водія юридичної особи, який має право керування транспортним засобом ОСОБА_6 та «Nissan JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням індивідуального власника, який має право керувати транспортним засобом ОСОБА_3 , винуватець ДТП ОСОБА_3 (а.с. 14-19).

Відповідно до постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2023 року, ОСОБА_3 19.11.2022 о 17 год 30 хв в Івано-Франківській області в. с. Угринів траса Н-09, 321 км керуючи т/з Нісан Джук д.н.з. НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки, будучи неуважною не вибрала безпечної швидкості та безпечної дистанції здійснила зіткнення з т/з Вольксваген Шаран д.н.з. НОМЕР_3 , Вольксваген Т4 д.н.з. НОМЕР_2 та службовим т/з Тойота Пріус д.н.з. НОМЕР_4 . Унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 24.02.2023 року (а.с. 20-21).

Згідно постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2023 року, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 11.03.2023 року (а.с. 22-26).

23.11.2022 було складено акт огляду колісного транспортного засобу (КТЗ) «Volkswagen Transporter», 2000 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із зазначенням характеру пошкоджень (а.с. 36-37).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданої власнику колісного транспортного засобу № 261/12/22 від 01.12.2022 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ транспортного засобу «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням зносу, становить 79 761,27 грн з ПДВ на запчастини (а.с. 27).

23.02.2023 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою на виплату/доплату страхового відшкодування та згідно страхового акту № 162101 від 06.03.2023 року, платіжної інструкції № 548 від 06.03.2023 року виплачено страхового відшкодування у сумі 72 830,34 грн (а.с. 53-55).

20.03.2023 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» було надіслано ОСОБА_3 регресну вимогу на суму 72 830,34 грн (а.с. 56).

21.11.2022 року складено протокол огляду транспортного засобу «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_4 , із зазначенням характеру пошкоджень (а.с. 72).

Відповідно до звіту №20-D/12/11 від 20.03.2023 року та ремонтної калькуляції № 162097 від 19.11.2022 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу«Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_4 становить 11 867,57 грн (а.с. 60-70).

10.03.2023 року ОСОБА_9 , який на підставі довіреності представляє Департамент патрульної поліції, звернувся до ПАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою на виплату/доплату страхового відшкодування та згідно страхового акту № 162097 від 23.03.2023 року, платіжної інструкції № 1166 від 24.03.2023 року виплачено вартість матеріального збитку, який становить 11 867,57 грн (а.с. 79-83).

16.04.2023 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» було надіслано ОСОБА_3 регресну вимогу на суму 11 867,57 грн (а.с. 84).

У відповідності до заяви №49-162101 від 10.01.2024 року, яка надійшла до суду 19.01.2024 року ПАТ «ПРОСТО страхування» змінило назву на ПАТ «ПРОСТО» (а.с.158-165).

В судовому засіданні за клопотанням представника відповідача було допитано експерта ОСОБА_10 , який пояснив, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, №261/12/22 був складений ним з дотриманням відповідної методики. Виконуючи оцінку, ним було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, так як транспортний засіб має більше 12 років. Зазначив, що як для звіту 261/12/22 так і для звіту 263/12/22 ним було взято одинакові вихідні дані, а виплата відшкодування здійснюється страховою компанією на підставі звіту про оцінку вартості матеріального збитку, а не звіту про розрахунок ринкової вартості транспортного засобу. Останній складається виключно з метою виконання страховою компанією вимог ст.30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у випадку, якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним.

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 цього ж Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п.п. 38.1.1 п. 38.1ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, вислухавши думку представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Так, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди та її перебування в стані алкогольного сп`яніння, в даному випадку, встановлена постановами Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2023 року та від 28.02.2023 року, які набрали законної сили 24.02.2023 і 11.03.2023 року відповідно та в силу положень ч.6 ст.84 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Враховуючи те, що відповідач на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, перебувала в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується вищевказаною постановою суду, вартість відновлювального ремонту пошкоджених транспортних засобів підтверджена належними доказами та сплачена позивачем власникам пошкоджених автомобілів, суд приходить до висновку, що ПАТ «ПРОСТО» набуло право звернутись в порядку регресу до ОСОБА_3 з вимогою про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням викладеного, позов слід задовольнити.

VІІ. Судові витрати.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 684 грн судового збору.

Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача вказав, що очікує понести 10 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договір про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 02.01.2020 року з додатком, які і заявив до стягнення з відповідача.

На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази:договір про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 02.01.2020 року з додатком та ордер між АТ «ПРОСТО страхування» та адвокатом Синюком С.Л. (а.с.90-95, 85); свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6423/10(а.с.87); детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 16.06.2023 року, згідно якого адвокатське бюро «Синюк та партнери», (виконавець) на підставі договору № 1 від 02.01.2020 року про надання правничої допомоги та додатку №1.11 до договору, надав замовнику ПАТ «ПРОСТО-страхування» наступні послуги:- консультація замовника щодо надання правової допомоги адвокатом по стягненню грошових коштів з відповідача (2000 грн- 1 год); підготовчі дії (4000 грн - 2 год); підготовка та подання позовної заяви в суд (4000 грн - 2 год). Вартість наданих послуг становить 10 000,00грн.(а.с.97); платіжну інструкцію № 3081 від 01.06.2023 де платник АТ «ПРОСТО-страхування», отримувач АБ «Синюк та партнери», сума платежу 100 000 грн, призначення платежу оплата юридичних послуг відповідно до договору №1 від 02.01.2020 року(а.с.96).

Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 10 000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі ст. 1, 27 Закону України «Про страхування», ст. 3 , 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 15, 22, 979, 993, 1166 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 84 697 (вісімдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто сім) грн 91 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Згідно з ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО», вул. Герцена, 10, м. Київ, 04050, .

відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Рішення складене в повному обсязі 09.04.2024 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано -Франківської області Гриньків Д.В.