Справа № 274/2963/24 Провадження № 2/0274/94/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

09.04.24 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1
заінтересована особа:Відділ з питань державної реєстрації,
провстановлення юридичного факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаною заявою, у якій просить встановити юридичний факт, що має юридичне значення, а саме, що обтяження в Єдиному реєстрі заборон та відчуження об`єктів нерухомого майни у вигляді арешту стосується саме квартири АДРЕСА_1 , а не квартири АДРЕСА_2 , якого фактично не існує в природі.

За зазначеною заявою не може бути відкрито провадження з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У листі від 01.01.2012 р. Верховного Суду України "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;

3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Між тим, заява ОСОБА_1 про встановлення факту того, що обтяження в Єдиному реєстрі заборон та відчуження об`єктів нерухомого майни у вигляді арешту стосується саме квартири АДРЕСА_1 , а не квартири АДРЕСА_2 , якого фактично не існує в природі, наведеним умовам не відповідає, оскільки факт, який просить встановити ОСОБА_1 , не має юридичного значення, тобто від нього не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав ОСОБА_1 .

Таким чином встановлення факту того, що обтяження в Єдиному реєстрі заборон та відчуження об`єктів нерухомого майни у вигляді арешту стосується саме квартири АДРЕСА_1 , а не квартири АДРЕСА_2 , якого фактично не існує в природі, саме як факту, що має юридичне значення, не може бути предметом судового розгляду ні в порядку окремого провадження, ні в порядку позовного провадження, тобто справа про встановлення цього факту не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не передбачений розгляд таких справ і у порядку інших існуючих в Україні видів судочинства.

З заяви вбачається, що ОСОБА_1 вважає внесення відомостей про арешт квартири АДРЕСА_1 , незаконним та таким, що призвело до позбавлення його права на власність.

З цього випливає, що фактично ОСОБА_1 не згоден з внесенням відомостей про відповідний арешт, тобто між ним та особою, в інтересах якої було внесено такі відомості, існує спір про право (що є окремою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі частини четвертої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України: суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду), а за таких обставини належним способом захисту його прав та охоронюваних законом інтересів є звернення з позовом про оскарження внесення цих відомостей та/або про визнання права власності.

Пунктом 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, у відкритті провадження має бути відмовлено.

Керуючись статтями 4, 5, 258 260, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Корбут