УХВАЛА

09 квітня 2024 року

місто Київ

справа № 554/5290/22

провадження № 61-3083ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу представника Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області - Набока Владислава Андрійовича на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями і бездіяльністю органу держави, та

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідачів 77 964,17 грн на відшкодування майнової шкоди та

1 400 000,00 грн - моральної шкоди.

Позовні вимоги обрунтував тим, що упродовж 2020-2021 років Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області) незаконно здійснювало нарахування та позасудове стягнення з нього коштів за надуманими зобов`язаннями зі сплати недоїмки з Єдиного соціального внеску за період із 2017 року по ІІІ квартал 2020 року за податковими документами.

Він оскаржив незаконність дій ГУ ДПС у Полтавській області до Полтавського окружного адміністративного суду, якийвизнав протиправними та скасував вимоги про сплату боргу.

Вважав стягнення податкових вимог державною виконавчою службою у зв`язку з їхнім скасуванням незаконним, проте стягнення продовжувалося до його повного виконання, оскільки відповідач заяву про припинення стягнення до виконавчої служби не надав.

Такими діями та рішеннями відповідач заподіяв йому майнових збитків та моральної шкоди.

25 серпня 2023 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з держави Україна через Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 77 964,17 грн на відшкодування майнової шкоди та 70 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 147 964,17 грн, завданої незаконними рішеннями службової особи органу державної влади - Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 січня 2024 року постановою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області задоволено. Апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області задоволено частково.

Рішення Октябрького районного суду м. Полтави від 25 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто із ГУ ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1

35 861,08 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

07 березня 2024 року представник Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській

області) - Набок В. А. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2024 року, в якій просить її скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та направити справу на новий розгляд.

18 березня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу представника ГУ ДПС у Полтавській області - Набока В. А. залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для надання доказів, які б засвідчували можливість підписанта діяти від імені ГУ ДПС у Полтавській області за правилами самопредставництва; для сплати судового збору; для уточнення підстав касаційного оскарження з наданням виправленої касаційної скарги; для надання доказів надсилання іншим учасникам справи копій поданої до суду касаційної скарги.

29 березня 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме застосування статті 56 Конституції України та статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) при розгляді судами питання стягнення майнової шкоди, завданої неправомірними діями чи бездіяльністю органу держави, а також порядку такого стягнення, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої, статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ГУ ДПС у Полтавській області - Набока В. А.

18 березня 2024 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2024 року та витребувано матеріали цивільної справи № 554/5290/22 із Октябрського районного суду м. Полтави.

Крім того, заявник просить зупинити дію постанови Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2024 року до закінчення касаційного провадження, оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, та з метою захисту економічних інтересів держави.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Представник ГУ ДПС у Полтавській області - Набок В. А. не обґрунтував, в чому полягає утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення. Незгода з оскаржуваним судовим рішенням як така не є підставою для зупинення його дії на час перегляду справи в касаційному порядку.

Заявником не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника Головного управління Державної податкової служби у Полтавській

області - Набока Владислава Андрійовича на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2024 року.

Відмовити у задоволенні клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області - Набока Владислава Андрійовича про зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду

від 30 січня 2024 рокудо закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк