Справа № 168/184/24
Провадження № 2/168/112/24
У Х В А Л А

про закриття провадження

10 квітня 2024 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Таксюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача подав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, оскільки заборгованість погашена відповідачем добровільно, тому відсутній предмет спору. Також просить повернути суму сплаченого при подачі позову судового збору.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Як вбачається із заяви представника позивача заборгованість відповідачів за спожиту електричну енергію перед ТОВ «Волиньелектрозбут» повністю погашена. Тому у справі відсутній предмет спору, що є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Проаналізувавши матеріали справи та клопотання представника позивача, суд вважає, що клопотання підставне та підлягає до задоволення. Оскільки відповідачами добровільно сплачено суму заборгованості на користь позивача, яка є предметом даного позову, суд дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, що на думку суду, не суперечить вимогам закону, не порушує прав або охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до положень п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 року, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, засвідчена належним чином.

Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства, разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

При зверненні до суду із позовною заявою, позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №340 від 27.02.2024 року (а.с.31).

Враховуючи наведене, у зв`язку із закриттям провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, слід повернути сплачений позивачем судовий збір з державного бюджету в розмірі на підставі пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 13, 49, 255-256, 258-261 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - закрити у зв`язку відсутністю предмету спору.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Повернути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (юридична адреса: вулиця Єршова, 11а, Луцьк, Волинська область, 43026) 3028, 00 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією №340 від 27.02.2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду.

Суддя Ю. О. Сухоручко