Ухвала

10 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 211/6412/20

провадження № 61-2434ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2024 року у справі за позовом З ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання домоволодіння та земельної ділянки спільною сумісною власністю, поділ спільного сумісного майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2024 року (повне судове рішення складено 17 січня 2024 року).

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 06 березня 2024 року ці недоліки було усунуто, надано уточнену касаційну скаргу, у якій міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 204,00 грн.

Разом з тим, на підставі касаційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Постанова Дніпровського апеляційного суду ухвалена 17 січня 2024 року (повне судове рішення складено 17 січня 2024 року). Касаційна скарга подана 17 лютого 2024 року, що підтверджується відтиском штемпеля на поштовому конверті. Тобто з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 16 лютого 2024 року.

У клопотанні, яке подано на виконання ухвали Верховного Суду від 06 березня 2024 року, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що: у неї відсутні докази, що підтверджують дату отримання копії постанови апеляційного суду, з повним її текстом відповідачка ознайомилась через реєстр судових рішень 24 січня 2024 року; в судовому засіданні 17 січня 2024 року було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення; в даному випадку строк на подачу касаційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення, 23 січня 2024 року, тому скаргу направлено 17 лютого 2024 року з дотриманням строку; касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення (ознайомлення в судовому реєстрі).

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 не надає будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення (довідка суду, копії матеріалів справи, тощо). Верховний Суд позбавлений можливості перевірити доводи до неотримання постанови апеляційного суду та ознайомлення з її текстом в ЄДРСР, оскільки у розпорядженні суду наявні лише матеріали касаційної скарги.

Посилання в касаційній скарзі на дату оприлюднення судового рішення суду апеляційної інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень (23 січня 2024 року) не змінює строк касаційного оскарження, визначений частиною першою статті 390 ЦПК України, а відповідно до частини другої або третьої цієї статті може бути підставою для його поновлення у разі заявлення відповідного клопотання і надання відповідних доказів.

На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Окрім цього, в ухвалі Верховного Суду від 06 березня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху щодо сплати судового збору було зазначено, що:

ураховуючи характер позову та клопотання у скарзі, за подання касаційної скарги розмір судового збору за вимогами: немайнового характеру становить 1 681,60 грн (840,80 грн * 200% * 1 вимогу немайнового характеру); майнового характеру - (1 % ціни позову * 200%), але не менше 1 681,60 грн та не більше 21 020,00 грн;

аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціни позову щодо вимог майнового характеру (визнання спірного житлового будинку спільною сумісною власністю та його поділ), а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру;

як наслідок особі, яка подала касаційну скаргу, за подання касаційної скарги за вимогами немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 681,60 грн, а за вимогами майнового характеру - самостійно визначити розмір судового збору скарги (підтвердивши його розмір належними доказами) тасплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна (спірного житлового будинку), але не менше 1 681,60 грн та не більше 21 020,00 грн.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 06 березня 2024 року ОСОБА_1 надано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 204,00 грн. Разом з тим, ОСОБА_1 не підтверджено його розмір належними доказами, що позбавляє Верховний Суд встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, зокрема за вимогами майнового характеру.

У пункті 3 частини третьої статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (пункт 2 частини першої статті 176 ЦПК України.

Отже, особою, яка подала касаційну скаргу, сплачено судовий збір частково, за вимогами немайнового характеру - 1 681,60 грн, а за вимогами майнового характеру 2 522,40 грн (4 204,00 грн - 1 681,60 грн).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги за вимогами майнового характеру (підтвердивши його розмір належними доказами) тадоплатити його (у разі необхідності) з урахуванням сплачених коштів (2 522,40 грн) у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна (земельної ділянки та будинку), але не менше 1 681,60 грн та не більше 21 020,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 260, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2024 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат