Справа № 308/1035/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.

за участю секретаря судового засідання Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що ОСОБА_1 звернувся до органів пенсійного фонду України із заявою про оформлення пенсії за інвалідністю. Окрім необхідних документів було отримано архівні довідки про стаж роботи від Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області: №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023. Згідно довідки №97/14-15 від 15.11.2023 «В архівних документах виявлено, що ОСОБА_1 «так у документах на російській мові, по батькові повністю не вказано» р.н. не вказаний, працював у колгоспі «Дружба народів» Ужгородського району в період серпня 1987 по листопад 1987, посада не вказана»…

Як зазначає заявник, згідно довідки №98/14-15 від 15.11.2023 «Видана ОСОБА_1 1970 р.н., що він працював в Ужгородському районному міжколгоспному підприємстві «Весна» із зазначенням періодів роботи із приміткою, що в архівних документах вказано ОСОБА_1 на російській мові, р.н. не вказано.

Згідно довідки №99/14-15 від 15.11.2023 «В архівних документах виявлено, що ОСОБА_1 1970 р.н., працював в колгоспі «Прогрес» Ужгородського району в період із липня 1990 по квітень 1999 року…

Як зазначає заявник, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області винесло рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.01.2024 №14, згідно якого до страхового стажу не зараховано період роботи з 04.08.1987 по 16.11.1987, 02.12.1987 по 08.06.1988, 04.07.1988 по 31.10.1998 згідно довідок №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023, оскільки зазначене по батькові не відповідає паспортним даним, а саме наявне скорочення і розбіжність (російською мовою).

Представник заявника вказує на те, що особа заявника встановлюється паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області 23.02.1996 року, згідно якого, його прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 , російською мовою « ОСОБА_1 ».

Зазначає, що заявник має трудову книжку колгоспника НОМЕР_2 на ім`я (рос.) « ОСОБА_1 , дата роджения ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка заповнена 13.11.1987 року і в якій наявні записи про періоди роботи: з 04.08.1987 по 16.11.1987 в колгоспі «Дружба народів»; з 02.12.1987 по 08.06.1988 в Ужгородському районному міжколгоспному підприємстві «Весна»; з 04.07.90 по 31.03.2000 в колгоспі «Прогрес».

Вказує на те, що помилки в архівних довідках допущені внаслідок неуважності працівників, які робили записи про періоди роботи заявника раніше та не повно записували його повні анкетні дані.

Зазначає, що заявник не може належним чином підтвердити свій трудовий стаж, а виправити ці помилки в позасудовому порядку немає можливості, оскільки колгоспу «Дружба народів», Ужгородського районного міжколгоспного підприємства «Весна», колгоспу «Прогрес» в якому він працював, на теперішній час вже не існує, вони припинили свою діяльність.

Розбіжність у написані по батькові заявника в архівних довідках №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023 з паспортними даними заявника, а саме скорочення і розбіжність ( російською мовою) стали перешкодою у призначені пенсії за інвалідністю .

Встановлення даного юридичного факту заявнику необхідно для оформлення пенсії в органах пенсійного фонду.

Оскільки невірне зазначення по батькові заявника у архівних довідках №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023 є перешкодою в призначенні йому пенсії , заявник просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . архівних довідок про стаж роботи №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023 виданих Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області.

У судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представика заявника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в призначене судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області у судове засідання повторно не з`явився.

Від представника Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області до суду надійшли письмові пояснення по справі. Згідно письмових пояснень повідомлено суд , що до страхового стажу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не зараховано періоди роботи з 04.08.1987 по 16.11.1987, 02.12.1987 по 08.06.1988, 04.07.1990 по 31.10.1998 згідно довідок №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023, оскільки зазначене по батькові не відповідає паспортним даним, а саме наявне скорочення і розбіжність (російською мовою). Просять провести розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. (ч.1 ст.294 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як встановлено по справі, згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 23.02.1996 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області прізвище ім`я та по батькові заявника значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія якого приєднана до матеріалів справи.

Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 22.11.2023 року, прізвище ім`я та по батькові заявника значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,копія якої приєднана до матеріалів справи.

З 1987 року ОСОБА_1 розпочав трудову діяльність, у зв`язку з чим була виписана трудова книжка колхозника на його ім`я - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні встановлено, що трудова книжка колхозника серії НОМЕР_2 заведена 23.11.1987 року на російській мові на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія якої приєднана до матеріалів справи.

Відповідно до трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні записи періоду його трудової діяльності, зокрема з 04.08.1987 по 16.11.1987 в колгоспі «Дружба народів»; з 02.12.1987 по 08.06.1988 в Ужгородському районному міжколгоспному підприємстві «Весна»; з 04.07.90 по 31.03.2000 в колгоспі «Прогрес».

Судом встановлено, що заявнику ОСОБА_1 15.11.2023 року Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області видано архівну довідку №97/14-15, в якій зазначено прізвище, ім`я та по батькові на російській мові, та недопустимі скорочення , по батькові повністю не вказано, а саме ОСОБА_1 , «так у документах на російській мові» , рік народження не вказаний , про те, що зазначена особа працював в колгоспі «Дружба народів» Ужгородського району в період з серпня 1987 р. по листопад 1987 року, посада не вказана.

Судом встановлено, що заявнику ОСОБА_1 15.11.2023 року Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області видано архівну довідку №98/14-15 в якій зазначено прізвище, ім`я та по батькові на російській мові, а саме ОСОБА_1 , рік народження не вказаний, про те, що зазначена особа згідно наказів з особового складу Ужгородського районного міжколгоспного підприємства по вирощуванню овочів закритого грунту «Весна» був прийнятий на роботу склянщиком з 02.12.1987 р. (Наказ №146-к від 02.12.1987 р.) та звільнений з роботи із 08.06.1988 р. у зв`язку з призванням на військову службу згідно ст. 36 КЗоТ УРСР (Наказ №82-к від 30.05.1988 р.).

Судом встановлено, що заявнику ОСОБА_1 15.11.2023 року Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області видано архівну довідку №99/14-15 в якій зазначено прізвіще, ім`я та по батькові на російській мові та недопустимі скорочення, по батькові повністю не вказано, а саме ОСОБА_1 , «так у документах по батькові повністю не вказано» про те, що зазначена особа працював в колгоспі «Прогрес» Ужгородського району в період з липня 1990 р. по квітень 1999 року, посада робітник, особ. Рах. 1065/2538.

Отже, в архівних довідках №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023 року виданих Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області , не вірно «так у документах на російській мові», записано по батькові заявника ОСОБА_1 , а саме відповідно зазначено як Амб., « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 .» на російській мові, замість вірного - « ОСОБА_5 ».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 05.01.2024 р. №14 було відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а саме у архівних довідках зазначене по батькові не відповідає паспортним даним.

Оскільки неусунення судом цих недоліків позбавляє заявника можливості вирішення питання про отримання пенсії, заявник вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав.

У відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, архівні довідки №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023 року видані Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, які видані на прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 », містять розбіжності в написанні по батькові заявника із зазначеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 23.02.1996 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області .

За правовими позиціями ВС України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по - батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачає, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення,встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 р. №58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено.

Пунктом 26 Порядку визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлення факту належності архівних довідок необхідно заявнику для можливості оформлення пенсії по інвалідності.

Оцінюючи вказані докази у їх сукупності , розглянувши вимоги заявника у межах заявлених вимог, суд вважає, що відомості у архівних довідках від №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023, стосуються саме заявника, а його права підлягають захисту шляхом задоволення заяви про встановлення факту належності архівних довідок, оскільки відсутня можливість встановити такий факт у позасудовому адміністративному порядку, що позбавляє особу права на отримання пенсії з урахуванням страхового стажу, який підтверджується такими довідками.

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

З урахуванням всіх обставин справи, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви .

На підставі викладеного вище суд приходить до переконання, що на підставі наявних у справі письмових доказів достовірно встановлено факт належності архівних довідок №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023 року, видані Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явнику паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 23.02.1996 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області.

Встановлення даних фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки архівні довідки є основними документами, що підтверджують трудовий стаж, а факт перебування заявника у трудових відносинах є необхідним для нарахування йому трудового стажу; вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 4,12,81, 89, 293,294,315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явнику паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 23.02.1996 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області, архівних довідок №97/14-15, 98/14-15, 99/14-15 від 15.11.2023 року видані Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, які підтверджують трудову участь за період роботи в колгоспі «Дружба народів» Ужгородського району, в Ужгородському районному міжколгоспному підприємстві по вирощуванню овочів закритого грунту «Весна» та колгоспі «Прогрес» Ужгородського району ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Заявник : ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 );

Заінтересована особа : Головне Управліня Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місце знаходження: 88000, м. Ужгород, пл. Народна, 4).

Заінтересована особа : Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (місце знаходження: 58002, м. Чернівці, пл. Центральна, 3)

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца