Провадження № 2/522/2881/24
УХВАЛА

11 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Міщенко О.В.,

розглянувши заяву представника позивача про закриття провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2023 року було відкрито провадження у справі.

12 березня 2024 року від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, так як заборгованість була погашена відповідачем. В заяві також просив про повернення судового збору.

10 квітня 2024 року до суду від представника відповідача надійшла заява про приєднання доказів сплати боргу.

У судове засідання 11.04.2024 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Згідно зі ст. 247 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти відмову від позову та закрити провадження по справі, на підставі нижченаведеного.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частина 3 цієї статті встановлює, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Судом встановлено, що відмова представника позивача від даного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку про можливість прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, згідно з правилами ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не повертається у разі закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову, яка прийнята судом.

У заяві позивач посилається також на ч. 3 ст. 142 ЦПК України та зазначає, що заборгованість була погашена відповідачем після подання позову до суду, а отже позовні вимоги задоволені.

Статтею 142 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Позивач просить повернути сплачений ним судовий збір, який сплачено при подачі позову (платіжне доручення № 3 від 03.10.2023 року), але у зв`язку з тим, що заборгованість, яка є предметом розгляду цієї справи, погашена відповідачем після відкриття провадження, то суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

При цьому, подання представником позивача заяви про закриття провадження по справі є відмовою від позову у розумінні ч. 1 ст. 206 ЦПК України, тож заява у частині повернення судового збору згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованою.

За таких обставин, враховуючи відмову представника позивача від даного позову, суд вважає необхідним прийняти відмову позивача від позову, закрити провадження у справі, а також стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 142, 144, 206, 255, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» від позову.

Провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя