Справа № 354/767/23
Провадження № 2/354/123/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Магдич О.О.

представника відповідача адвоката Рубановського К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 01.06.2023 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 03.03.2020 року у сумі 449460,00 грн.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 06.06.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.07.2023 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 03.04.2024 року представник позивача адвокат Магдич О.О. звернулася до суду із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку та долучення до матеріалів справи в якості доказів фотографій житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявленого клопотання представник позивача послалась на те, що ОСОБА_1 постійно проживає на території АР Крим, а тому на момент подання позову зазначені додаткові докази були відсутні у розпорядженні представника позивача та не були подані до суду одночасно із поданням позовної заяви. Відповідач відзиву на позов не подала, а відтак та обставина, що відповідач не визнає заявлений позов через те, що позивач мав виконати ряд додаткових робіт щодо завершення будівництва вказаного житлового будинку стали відомі стороні позивача лише в ході судового розгляду справи по суті, а тому наявні відповідні правові підстави для поновлення пропущеного строку та доручення додаткових доказів, що мають значення для правильного вирішення спору.

Позивач у судовому засіданні вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Рубановський К.С. у судовому засіданні щодо задоволення вказаного клопотання заперечив, посилаючись на те, що відповідно до положень ст.83 ЦПК України позивач повинен був подати усі наявні у нього докази одночасно із поданням позовної заяви, а у разі неможливості їх подання зазначити про це, однак відповідні вимоги стороною позивача виконані не були. Посилання на те, що позивач проживає на території АР Крим не може слугувати належною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки позивач не був позбавлений можливості направити зазначені докази електронним файлом. Окрім цього зазначив, що стороною позивача не подано відповідного письмового клопотання про поновлення пропущеного строку, а подані докази не завірені в установленому порядку, а тому не можуть вважатись належними та достовірними.

Заслухавши думку позивача та його представника, представника відповідача, проаналізувавши заявлене клопотання та його мотиви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Норми щодо подання учасниками справи доказів та повідомлення про них, передбачені у статтях 83-84 ЦПК України.

Статтею 83 ЦПК України визначено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За приписами ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше , вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.ч.1,2,6 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій та підтвердженні належними доказами. При цьому Цивільний процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При вирішенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та долучення доказів суд враховує те, що вказане клопотання подане на стадії розгляду справи по суті, після допиту свідків та дослідження письмових доказі у справі, а наведені представником позивача обставини з огляду на вимоги ст.83 ЦПК України щодо порядку подання доказів не можуть слугувати належною правовою підставою для поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду із клопотанням про долучення доказів. При цьому суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із позовом сторона позивача посилалась виключно на існування між сторонами боргових зобов`язань за договором позики грошових коштів, не зазначала про існування між сторонами будь-яких інших правовідносин та не вказувала про наявність відповідних доказів, які можуть їх підтвердити та неможливість їх подання на стадії підготовчого провадження. Відсутність у матеріалах справи відзиву на позов не може слугувати належною правовою підставою для поновлення пропущеного позивачем процесуального строку на подання доказів, оскільки на стадії підготовчого провадження стороною відповідача було долучено розписку ОСОБА_1 від 03.03.2020 року про отримання коштів, а відтак сторона позивача не була позбавлена можливості заявити відповідне клопотання про долучення додаткових доказів, клопотати про їх витребування судом чи подати заяву про зміну предмету чи підстав позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку слід відмовити, а заявлене клопотання про долучення доказів залишити без розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 76-84, 120, 126, 127, 258-261, п.10 ч.1 ст.353, ст.354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Магдич Ольги Олександрівни про поновлення пропущеного процесуального строку-відмовити.

Клопотання представника позивача адвоката Магдич Ольги Олександрівнипро долучення доказів до матеріалів цивільної справи №354/676/23-залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду в частині відмови поновити пропущений процесуальний строк протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не була вручені у день його(її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 08 квітня 2024 року.

Головуючий суддя: Т. Л. Ваврійчук