Справа № 951/107/24
Провадження №2-о/951/22/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Горохівської Ю. О.

заявниці ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення

у с т а н о в и в:

підстава заяви (позиція заявниці): 01.02.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Головацький В. Ф., звернулася до Козівського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення у якій зазначено заінтересовану особу: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 06.06.2023 досягла пенсійного віку та одержує пенсію за віком. Заявниця 08.01.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії в частині врахування заробітної плати за 1993-1997 роки, однак, їй було відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з виявленими розбіжностями у розрахункових відомостях. Зазначила, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявниці для перерахунку пенсії. Отож просить встановити факт належності ОСОБА_1 особових рахунків (карток) про нарахування заробітної плати у період з 1988 року по 1999 рік за місцем праці в Козівському відділенні акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», на підставі яких видані архівні довідки № 93 від 01.02.2024 та № 297/03-05 від 12.08.2022.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 06.02.2024 заява прийнята до розгляду й відкрито провадження у справі.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили задовольнити такі в повному обсязі.

Позиція заінтересованої особи: представниця Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області НиколишинІ. І. у судове засідання не з`явилася, подала відзив, відповідно до змісту якого просить, серед іншого, залишити дану заяву без розгляду, оскільки із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне їй для призначення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме - права на пенсію.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дойшов наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06.07.1963, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 /а.с. 11/.

27.07.1985 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 уклали шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 27.07.1985, актовий запис № 34 /а.с. 12/.

Згідно з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 10 березня 1998 року Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області, такий належить ОСОБА_1 /а.с. 3/.

Крім цього, ОСОБА_1 27.07.2020 видана картка платника податків, що підтверджується копією такої /а.с. 4/.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_4 , яка заповнена01.06.1983, видно, що така видана ОСОБА_8 /а.с. 14-18/.

Як вбачається із копії архівної довідки № 297/13-05 від 12.08.2022, виданої архівним відділом Тернопільської районної військової адміністрації, в документах архівного фонду «Козівське відділення акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» в особових рахунках за 1993 1997 роки є відомості про заробітну плату інженера першої категорії ОСОБА_1 /а.с. 8-10/.

Із довідки № 28 від 17.01.2024, виданої архівним відділом № 4 Тернопільської районної військової адміністрації, видно, що в документах архівного фонду «Козівське відділення акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» числяться: наказ № 19 від 27.09.1988 про прийняття ОСОБА_1 на посаду машиністки; наказ № 4 від 15.01.1991 про прийняття ОСОБА_1 на посаду машиністки; наказ № 1 від 15.02.1999 згідно з яким ОСОБА_1 звільнено з роботи з 16.02.1999 /а.с. 5/.

За змістом рішення про відмову в призначенні пенсії № 16 від 11.01.2024 Відділу перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з виявленими розбіжностями у розрахункових відомостях /а.с. 6/.

Згідно з повідомлення № 93 від 01.02.2024 архівного відділу № 4 Тернопільської районної військової адміністрації, в документах архівного фонду «Козівське відділення акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» числяться особові картки по нарахуванні заробітної плати ОСОБА_9 за 1988-1999 роки /а.с. 13/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Нормою ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Проте встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника.

Також, крім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 (далі Постанова).

Так, в пункті 1 Постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Водночас, згідно з абз. 2 п. 12 Постанови суд може встановлювати факти належності

особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Висновки суду за результатами заяви.

З погляду на те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявниці юридичне значення, оскільки встановлення даного факту дозволить реалізувати право на перерахунок пенсії.

Заразом, твердження заінтересованої особи про необхідність залишення заяви без розгляду є безпідставним, так як встановлення факту належності заявниці правовстановлюючих документів, які вона має намір у майбутньому подати до органів Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії, на даній стадії судового процесу жодним чином не пов`язано із вирішенням спору про право.

Тож, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 247, 258, 259, 264, 265, 273, 293, 294, 315 ЦПК України

у х в а л и в:

задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт належності ОСОБА_1 особових рахунків (карток) про нарахування заробітної плати у період з 1988 року по 1999 рік за місцем праці в Козівському відділенні акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», на підставі яких видані архівні довідки № 93 від 01.02.2024 та № 297/03-05 від 12.08.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 10.04.202 4.

Повне найменування сторін:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , дані паспорта: серія НОМЕР_3 , виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 10.03.1998;

заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області; місцезнаходження: вул. Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська область; .

Суддя О. Б. Гриновець