1Справа № 335/3203/24 2-о/335/143/2024
УХВАЛА
27 березня 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту реєстрації шлюбу та розірвання шлюбу, -
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту реєстрації шлюбу та розірвання шлюб.
Ознайомившись з поданими матеріалами заяви, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, зокрема, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір визначено, що за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, відповідно до Закону України „Про державний бюджет на 2024 рік, у якому було подано дану заяву, станом на 01.01.2024 року, становить 3028,00 гривень. Таким чином, за подання заявником даної заяви має бути сплачено судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
Статтею 9 Закону України „Про судовий збір передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Заявником до заяви додано копії електронних платіжних квитанцій про сплату судового збору, а саме: № 6924-3451-0308-1709 від 19.12.2023 року на суму 536,80 гривень та № 4588-9448-3215-2268 від 19.03.2024 року на суму 68,80 гривень.
Проте, під час перевірки судом зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору, сплаченого за подання даної заяви, відповідного підтвердження з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування такого фонду за квитанцією № 6924-3451-0308-1709 від 19.12.2023 року на суму 536,80 гривень отримано не було.
Матеріали заяви не містять даних, що відповідна сплачена заявником сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету, та таких даних не встановлено судом.
За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що заява не може бути прийнята судом до розгляду за наявності вищезазначених її недоліків.
У зв`язку з чим, суд пропонує заявнику надати відповідні докази на підтвердження зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету за квитанцією № 6924-3451-0308-1709 від 19.12.2023 року на суму 536,80 гривень у даній справі за заявою, яка надійшла до суду 22.03.2024 року, або сплатити судовий збір у відповідному розмірі у встановленому законом порядку.
Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
Європейський суд з прав людини у справі „Голдер проти Сполученого Королівства визнав право на доступ до правосуддя важливим аспектом права кожної людини на справедливий судовий розгляд, проголошеного в ст. 6 Конвенції.
Одною з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист. Це право випливає з ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 55 Конституції України та закріплено ст. ст. 3, 4 ЦПК України.
За викладених обставин, з метою захисту права заявника на справедливий суд, приходжу до висновку про необхідність залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків заяви.
Керуючись ст.ст. 177, 185, 258-260, 293, 294 ЦПК України, суддя, -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту реєстрації шлюбу та розірвання шлюбу залишити без руху.
Надати заявнику строк на усунення недоліків - 10 днів з дня вручення копії даної ухвали про залишення заяви без руху.
Роз`яснити заявнику, у разі виконання вимог даної ухвали у встановлений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Калюжна