Справа №: 343/117/24
Провадження №: 2/343/161/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

з участю адвокатів Кобилинець Т.В. та Оленин О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, про розірвання шлюбу і визначення місця проживання неповнолітніх дітей та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, про розірвання шлюбу і визначення місця проживання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 13 травня 2013 року виконавчим комітетом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, визначити місце проживання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивувала тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. Спочатку їхнє життя складалося добре, в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З часом їх відносини почали погіршуватися, вони перестали розуміти один одного, частими стали суперечки та сварки, що спричиняло їй душевні страждання. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, поводив себе агресивно та застосовував до неї фізичну силу, не розуміє сутності проблем, що виникають в сім`ї, не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги та допомоги. Відповідач пред`являє їй необгрунтовані претензії, ображає та принижує в присутності дітей, що негативно відображається на їхньому психологічному стані. Вже більше року вони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася, подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, тому укладений між ними шлюб слід розірвати. Одночасно просила залишити на проживанні з нею неповнолітніх дітей, оскільки вона піклується про них, намагається забезпечити усім необхідним, дбає про їх благополуччя.

02 лютого 2024 року відповідач-позивач ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням клопотання про зміну позовних вимог, просив розірвати укладений між ними шлюб, що зареєстрований 13 травня 2013 року виконавчим комітетом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, визначити місце проживання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним, судові витрати покласти на відповідачку. Свої вимоги мотивував тим, що їхня сім`я розпалася з вини дружини, яка зраджує йому в подружній вірності та почала зловживати спиртними напоями. Через ці причини між ними відбувалися постійні сварки, тому в серпні 2023 року він разом з дітьми переїхав проживати до батьків в с.Старий Мізунь, а позивачка-відповідачка залишилася у своїх батьків в с.Новошин. З жовтня місяця 2023 року ОСОБА_1 проживає разом з іншим чоловіком в м.Долина. З позивачкою-відповідачкою вони вже більше року сімейних відносин не підтримують, незважаючи на те, що де-який час проживали за однією адресою, їх шлюб носить лише формальний характер. Неповнолітні діти: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з ним, тому посилання ОСОБА_1 на те, що вона піклується про дітей, намагається забезпечити усім необхідним та дбає про їх благополуччя є надуманими та не відповідають дійсності. Позивачці-відповідачці байдужа доля дітей, вона нехтує своїми батьківськими обов`язками, безвідповідально ставиться до безпеки дітей, їх майбутнього, не цікавиться їхнім навчанням, розвитком та здоров`ям. Натомість, між ним та дітьми встановлені міцні родинні зв`язки, він приділяє належну увагу їх вихованню, бере активну участь у навчанні, завжди цікавиться їх успіхами. Також він має змогу матеріально забезпечувати дочку ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 , оскільки працює вантажником виробничого цеху ТОВ «Астрея» та отримує стабільний дохід.

В судовому засіданні представник позивачки-відповідачки ОСОБА_1 згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1056771 від 12.02.2024 року (а.с. 18) адвокат Кобилинець Т.В. вимоги за первісним позовом в частині розірвання шлюбу підтримала, а також визнала зустрічний позов, за винятком підстав для розірвання шлюбу, вказавши, що станом на даний час, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей, ОСОБА_1 не заперечує щодо визначення їх місця проживання з батьком ОСОБА_2 , оскільки діти проживають з ним, відвідують за місцем проживання школу і вона не хоче змінювати звичну для нихобстановку. Крім того, на даний час вона не має власного житла і змушена його винаймати. Що стосується припинення сімейних відносин, то вона наполягає на тому, що причиною цього стала поведінка ОСОБА_2 , який зловживав спиртними напоями, відносився до неї без поваги та ображав її.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та його представник згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1057443 від 01.02.2024 року (а.с. 39) адвокат Оленин О.Ф. вимоги за зустрічним позовом підтримали, щодо задоволення первісного позову в частині розірвання шлюбу не заперечили, однак, просили суд врахувати ту обставину, що причиною припинення сімейних відносин стала поведінка ОСОБА_1 , яка зраджувала чоловікові в подружній вірності та не виконувала свої сімейні обов`язки, в тому числі і щодо виховання та забезпечення дітей.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області начальник даної служби ОСОБА_7 не з`явилася в судове засідання, подала письмове клопотання про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, в якому вказала, що при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду (а.с. 82).

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги слід задоволити повністю, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (повторне) серії НОМЕР_1 від 30.11.2023 року (а.с. 4), сторони по справі 13 травня 2013 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 4.

Про те, що в цьому шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать свідоцтва про їх народження (повторні) серії НОМЕР_2 від 30.11.2023 року та серії НОМЕР_3 від 30.11.2023 року, видані Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 7,8).

В судовому засіданні встановлено, що в сторін по справі виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, що стало причиною розпаду їх сім`ї.

Вже близько одного року вони сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, зберегти сім`ю не бажають та наполягають на розлученні, вказуючи, що надання строку для примирення є недоцільним, оскільки це результату не принесе.

За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами по справі шлюб існує формально, фактично їхня сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їхнім інтересам, а тому первісний та зустрічний позови в цій частині слід задоволити, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб розірвати, прізвище позивачки-відповідачки після розірвання шлюбу не змінювати.

Що стосується вимоги про визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін по справі: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то суд вважає, що з урахуванням визнання позову в цій частині представником позивачки-відповідачки ОСОБА_1 , слід задоволити дану вимогу відповідача-позивача та залишити вказаних дітей з ним на проживанні, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 даного Кодексу, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до принципу 7 вказаної Декларації, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки.

При вирішенні даного спору суд також керується принципом найкращих інтересів дитини, що визначено в пункті 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, згідно з яким в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та в рішенні від 27 листопада 1992 року в справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Органи опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Аналіз норм права та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини слід насамперед виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Судом встановлено, що неповнолітні діти сторін по справі: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з батьком відповідачем-позивачем ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , який виховує їх самостійно, а його дружина та мати дітей ОСОБА_1 участі в їх вихованні не приймає, матеріально їх не забезпечує, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 03.01.2024 року, складений депутатом Вигодської селищної ради ОСОБА_8 в присутності сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 37).

Згідно характеристик від 24.01.2024 року та 25.01.2024 року, наданих Старомізунським ліцеєм імені Василя Верховинця (а.с. 47-48), неповнолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчаються в цьому навчальному закладі, їх вихованням займається батько ОСОБА_2 , а мати дітей їх навчанням не цікавиться, зв`язок з класними керівниками не підтримує.

Як вбачається з висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області № 558 від 28.03.2024 року (а.с. 78-81), орган опіки та піклування Вигодської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 .

Вирішуючи даний спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд також враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стать, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, зокрема: особисті якості батьків, відносини, які існують між кожним з батьків і дітьми, як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, як враховують їх інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дітьми, можливість створення дітям умов для виховання і розвитку.

Позивачка-відповідачка, як мати малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку останніх, має право та обов`язок піклуватися про їх здоров`я та розвиток, незалежно від того, з ким і де вони будуть проживати.

За таких обставин, на підставі вищевикладених доказів, враховуючи інтереси малолітніх дітей, в яких з батьком склалися доброзичливі та люблячі відносини, останній виконує обов`язки з виховання та утримання дітей, піклується про їх здоров`я, а мати тривалий час проживає окремо від дітей, суд вважає, що зустрічний позов в цій частині також слід задоволити та визначити місце проживання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 , оскільки це буде відповідати якнайкращим інтересам дітей та сприятиме їх повноцінному вихованню та розвитку.

Що стосується вирішення питання судових витрат, то суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України за сторонами по справі слід залишити сплачені ними суми судових витрат за розгляд первісного та зустрічного позовів.

На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114,141,150,153,155,157,160,161 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 259,263-265,268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Зустрічний позов задоволити повністю, а первісний - частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 13 травня 2013 року виконавчим комітетом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 за адресою фактичного місця його проживання: АДРЕСА_2 , відмовивши в задоволенні такої вимоги ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивачка-відповідачка: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Долинським РС УДМС України в Івано-Франківській області 08.06.2013 року.

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт серії СС номер: НОМЕР_7 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 01.04.1997 року.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: 77552, Івано-Франківська область Калуський район смт. Вигода вул. Д.Галицького, 75, .

Суддя:

Повний текст судового рішення виготовлено 12.04.2024 року.