Справа №613/2095/23 Провадження № 2/613/180/24
10 квітня 2024 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Уварової Ю.В.,
за участі секретаря Макушинської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу № 613/2095/23, провадження № 2/613/180/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Свої вимоги мотивує тим, що 31.10.2020 між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8319324.
Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 2000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн, шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту № НОМЕР_1 , що належить відповідачу.
Оскільки відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «ВВС- ФАКТОРИНГ» змушене звернутись до суду.
Ухвалою судді Богодухівського районного суду Харківської області від 11 січня 2024 року цивільну справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Заходи забезпечення позову та доказів не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток.
Крім того, про місце, дату та час слухання справи відповідач повідомлена належним чином, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідач причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала.
З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31.10.2020 між ТОВ «ФК «АРГОН» та відповідачем ОСОБА_2 укладено Договір № 8319324 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту /а.с.13-15/.
Згідно з п.п. 2.1., 3.1.,3.2. Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 2000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та всі інші платежі на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів до 30 листопада 2020 року від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів.
У Додатку №1 до Договору встановлено графік платежів та зазначено, що сукупна вартість позики складає 2516,00 грн. /а.с.15 на звороті/.
Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк, визначений п. 3.1. цього Договору.
Нарахування процентної ставки за користування кредитом залежить від фактичного виконання позичальником умов цього Договору, а саме: п. 4.1.Договору, занижена процентна ставка в розмірі 0,86% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 313,9% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом) застосовується на період строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. даного Договору, якщо позичальник здійснить повне погашення кредиту в цей строк надання кредиту або протягом трьох робочих днів, що слідує за датою, визначеною в п. 3.1. даного Договору.
18.05.2021 між ТОВ «ФК «АРГОН» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 18/05.2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АРГОН» відступило ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли та існують на дату укладення цього Договору та визначені в Додатку № 1 до даного Договору, у тому числі і до боржника ОСОБА_1 /а.с.27-29/.
Факт переходу до ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» права вимоги до відповідача також підтверджується копією акту приймання-передачі до Договору про надання фінансових послуг факторингу № 18/05.2021 від 18 травня 2021 року, реєстром боржників, права вимоги, до яких відступаються /а.с.30, 31-49/.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.
Таким чином, позивач ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» набуло право вимоги до відповідача на підставі Договору про надання фінансових послуг факторингу № 18/05.2021 від 18.05.2021.
Відповідно до п. 8.2. Договору, за невиконання або неналежне виконання свої зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.
Відповідно до п. 8.6. Договору, позичальник, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки.
Відповідно до п. 11.3. Договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
ТОВ «ФК «АРГОН» перед відповідачем свої обов`язки виконав в повному обсязі шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок платіжної карти позичальника в сумі 2000,00 грн., що підтверджується копією інформаційної довідки №457/09 від 29.09.2023 /а.с.16/.
Станом на 10.10.2023 відповідач ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань перед кредитором, у зв`язку з чим за розрахунком позивача відповідач має заборгованість у розмірі 22 570,00 грн., яка складається з наступного: 7520 грн. - сума заборгованості на дату відступлення прав вимоги, 15 050,00 грн. - сума нарахованих відсотків станом на 10.10.2023, збитків від інфляції за період з 01.06.2021 по 24.02.2022 у розмірі 430,95 грн. та трьох процентів річних за період з 18.05.2021 по 24.02.2022 у розмірі 174,29 грн. /а.с. 17-26, 50-51/.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Договору № 8319324 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту відповідачу на її картковий рахунок були перераховані кредитні кошти в сумі 2000 грн. Що також не спростовано і самим відповідачем.
Суд, зважаючи на наявні у справі докази, дійшов висновку, що відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань за Договором № 8319324, внаслідок чого у відповідачки утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 7520,00 грн., з яких 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 516,00 грн. - сума простроченої заборгованості, 5004,00 грн. - сума простроченої заборгованості по підвищеним відсоткам, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Як вбачається з Договору № 8319324 від 31.10.2020, відповідачу було надано кредит в сумі 2000,00 грн. строком на 30 днів до 30.11.2020 включно, зі сплатою 0,86 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом, що також передбачено Графіком платежів.
В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання».
З кредитного договору № 8319324 від 31.10.2020 вбачається, що строк кредитування за вказаним Договором закінчився 30.11.2020, а отже і право кредитодавця нараховувати проценти на підставі статті 1048 ЦК України припинилося.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Позивачем надано розрахунок інфляційних збитків за період з 01.06.2021 до 24.02.2022, відповідно до якого збитки, завдані інфляцією, складають: 430, 95 грн. та розрахунок 3% річних за період з 18.05.2021 до 24.02.2022, відповідно до якого 3% річних складають 174, 29 грн. /а.с.50-51/.
Постановою Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 914/712/16 зазначено, що базою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 наступного змісту:
«18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування індексу інфляції та 3% річних здійснено на заборгованість за кредитним договором, яка включає основний борг і проценти.
Крім того, позивачем порушено права відповідача у частині періоду обрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості.
Судом здійснено перерахунок нарахувань, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, на суму основного боргу 2000,00 грн. та отримано такі суми: 133,51 грн. - інфляційні втрати з 01.06.2021 (в межах позовних вимог) по 23.02.2022 (включно); 46,00 грн. - 3% річних з 18.05.2021 (в межах позовних вмог) по 23.02.2022 (включно).
Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 8319324 від 31.10.2020 у розмірі 7520,00 грн., інфляційних втрат за період з 01.06.2021 по 23.02.2022 включно в розмірі 133,51 грн., 3% річних за період з 18.05.2021 по 23.02.2022 включно в розмірі 46,00 грн.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.
З п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Інтереси позивача ТОВ «ВВС-Факторинг» у даній справі представляє Адвокатське бюро «Тараса Онищенка». Безпосереднє представництво інтересів Клієнта від імені Бюро за Договором про надання правової допомоги здійснює адвокат Юхименко Ю.Ю.
Так, представником позивача надано Договір про надання правової допомоги від 18.09.2023, Додаткову Угоду № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 2023/09/18 від 18.09.2023, а також Акт прийому-передачі наданих послуг від 21.11.2023, відповідно до яких виконавець -Адвокатське бюро «Тараса Онищенка» надав клієнту ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» професійну правову (правничу) допомогу, яка складається з: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, узгодження правової позиції - вартістю 900,00 грн.; складання позовної заяви ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8319324 від 31.10.2020 -вартістю 4000,00 грн. Загальна кількість витраченого часу виконавцем становить 3 години /а.с. 59, 61, 64/.
Загальна вартість за надані послуги становить 4900,00 грн., що підтвержується рахунком № 19 від 21.11.2023 на оплату правничої допомоги за Договором № 2023/09/18 від 18.09.2023 /а.с. 56/.
Факт переказу коштів Адвокатському бюро «Тараса Онищенка» позивачем ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» в сумі 4900,00 грн. підтверджується копією платіжної інструкції від 22.11.2023 № 2188 /а.с.55/.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/8342/21 зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявляла.
Згідно із частинами першою та другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (позов задоволено на 33 %), суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1617,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 708,60 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі приведеного вище, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-ФАКТОРИНГ» про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Суддя