ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 758/8678/23
Провадження № 2/362/468/24
У Х В А Л А

11.04.2024 року суддя Васильківський міськрайонний суд Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М. від участі у цивільній справі №758/8678/23 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про розірвання договору,

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області від Подільського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про розірвання договору, в якому він просить суд розірвати договір про викуп автомобіля від 24.01.2021 року в зв`язку з невиконанням Відповідачем. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну адвокатську допомогу в розмірі 64 000,00 грн.

03.04.2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід головуючій судді Лебідь-Гавенко Г.М. Дана заява мотивована тим, що через дії/бездіяльність, невжиття заходів на звернення позивача від 25.11.23, 15.02.24, 27.02.24, 12.03.2024 року Васильківським міськрайонним судом , а саме суддею Лебідь - Гавенко Г.М. позивач був позбавлений свого законного права прийняти участь в засіданні 14:00 12,03,2024 року, а стороння людина з вересня 2023 року по березень 2024 року мала доступ до матеріалів справи.

В своїй позовній заяві позивач надав докази того що в 2022-2023 роках під час дії договору викупу відповідач продав автомобіль КІА К5 з державним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1999, 2016 року випуску ОСОБА_4 , шляхом надання ОСОБА_4 довіреності на володіння та розпорядження автомобілем.

Належним доказом цього є голосове повідомлення ОСОБА_4 є в матеріалах справи в якому 29.03.2023 року ОСОБА_4 повідомляє позивачу: «я тепер власник автомобіля, у мене довіреність».

Тому щоб унеможливити подальшу перепродажу автомобіля через ризик того що ОСОБА_4 виконає численні погрози та передасть автомобіль іншим особам, що унеможливить виконання рішення суду, 18.03.2024 року позивач звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову шляхом винесення ухвали про заборону відчудження автомобіля КІА К5 з державним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1999, 2016 року.

В додатках до позовної заяви містяться докази (копії листування у вайбері, голосове повідомлення ОСОБА_4 в якому ОСОБА_4 стверджує , що він є власником автомобіля, бо в нього є довіреність від відповідача і він хоче автомобіль забрати щоб отримати за нього кошти від інших осіб). Але цей доведений факт, що автомобіль вже проданий відповідачем в порушення договору викупу під час дії договору викупу сторонній особі, яка не має зобов`язань по договору викупу, суддя Лебідь-Гавенко Г.М. вважає не несе ризиків і не зможе помішати виконанню рішення суду, навіть якщо ОСОБА_4 виконає свої погрози та перепродасть автомобіль або віддасть його комусь в оренду. Цей висновок вона зробила з того, що сторона відповідача написала у відзиві що не буде відчужувати автомобіль. А оскільки ОСОБА_4 не сторона по договору та не сторона по справі, то він на думку судді Лебідь Гавенко Г.М. може перепродавати автомобіль скільки завгодно по довіреності наданій йому відповідачем. На думку ОСОБА_5 це абсолютно нормально та законно.

Позивач надав суду доказ того, що відповідач ухиляється від виконання договору з 2021 року, в 2023 році знищив докази, а саме листування у вайбері, з метою ухилитися від виконання своїх зобов`язань по договору.

Але ОСОБА_5 робить з цього висновок, що відповідач дуже порядна людина і тому не буде намагатися ухилитися від виконання рішення суду, якщо воно буде на користь позивача. Або суддя Лебідь-Гавенко Г.М. вже знає що рішення буде на користь відповідача.

Відповідач у відзиві сам надав суду докази того, що планує ухилитися від наслідків по закону невиконання договору викупу шляхом направлення позивачу 25.07.2023 року заяви про одностороннє розірвання договору викупу, яке він надіслав після того як 05.01.2023 року отримав претензію від позивача щодо невиконання відповідачем договору викупу автомобіля, з метою уникнути наслідків невиконання договору викупу.

Відповідно до ст.153 ЦКУ, суддя Лебідь-Гавенко Г.М. повинна була розглянути клопотання позивача та винести ухвалу про забезпеченню позову або відмову в забезпеченні позову протягом двох днів з отримання клопотання.

Але оскільки з 18.03.2024 року до 29.03.2024 року в електронному кабінеті було відсутнє повідомлення про будь яке рішення по клопотанню про забезпечення позову, а також на електронну пошту позивача не надійшла відповідна копія ухвали.

Тому позивач зателефонував до секретаря судді Лебідь-Гавенко Г.М., яка повідомила, що суддя Лебідь-Гавенко Г.М. дуже заклопотана. Суддя весь це час була в нарадчій кімнаті розглядала кримінальну справу, а потім поїхала у відрядження і 29.03.2024 ще перебуває у відрядженні, тому досі не мала часу розглянути клопотання відповідача про забезпечення позову. Секретар запевнила що в понеділок 1.04.2024 року суддя розгляне клопотання та винесе ухвалу.

В 17:22 01.04.2024 року позивач отримав на електронну пошту ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову. В цій ухвалі суддя Лебідь-Гавенко Г.М. стверджує - що той доведений факт, що відповідач під час дії договору з позивачем продав машину сторонній особі, а ця стороння особа ОСОБА_4 , вимагає від позивача передати йому автомобіль протягом всього 2023 року, докази чого містяться у матеріалах справи не свідчить про те відповідач проводить дії по відчудженню автомобілю.

Звісно відповідач не проводить таких дій , бо він, після того як отримав від позивача 13 049 доларів США, автомобіль уже подав сторонній особі і надав їй доручення на відчудження. Тепер стороння особа, яка не пов`язана договором - ОСОБА_4 , може продати автомобіль в будь який момент. Задля реалізації цього умислу ОСОБА_4 вже звертався до поліції 31.03.2024 року, про що судді ОСОБА_5 відомо з позовної заяви.

В цій ухвалі суддя Лебідь-Гавенко неправдиво стверджує, що вона винесла ухвалу 20.03.2024 року, хоча секретар судді Лебідь-Гавенко Г.М. 29.03.2024 року телефоном повідомила позивачу, що суддя через заклопотаність станом на 29.03.2024 року ще не розглядала клопотання. В своїй ухвалі про відмову в забезпечення позову суддя Лебідь-Гавенко Г.М. яка була надіслана позивачу о 17:22 01.04.2024 року зазначила що строк подачі апеляції на ухвалу становить 15 днів з моменту підписання ухвали, а ухвала нібито підписана 20.03.2024 року. Тобто строк подачі апеляції позивачем встановлений суддею до 04.04.2024 року. Але копія ухвали була надіслана позивачу лише ввечері 01.04.2024 року. Тобто своїми діями суддя, діючи виключно в інтересах відповідача, умисно унеможливила подачу апеляції на свою ухвалу, надавши всього два дня на ознайомлення з ухвалою , виготовлення та подачу апеляції. Позивач вважає що всі перераховані дії суду дають підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді Лебідь-Гавенко Г.М., доказують зацікавленість судді Лебідь-Гавенко Г.М. в результатах розгляду справи на користь відповідача, вона не може об`єктивно розглянути справу і винести рішення по закону, тому вона не може приймати участь у розгляді указаної цивільної справи.

На підставі викладеного у відповідності з ст. ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, заявляю про відвід судді Васильківського міськрайонного суду Лебідь-Гавенко Г.М. від розгляду справи № 758/8678/23, прошу його задовольнити та передати справу № 758/8678/23 на розгляд іншому судді (т. 2 а.с.73-83).

Дослідивши матеріали справи, заяву про відвід, суд встановив наступне.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.07.2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про розірвання договору передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (т. 1 а.с. 110-112).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу та відкрито загальне провадження у справі (т. 1 а.с. 142).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовлено (т. 2 а.с. 2-7).

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї чи близьким родичем сторони у справі; якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар або надавав стороні правничу допомогу в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 3 ст. 36 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Крім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

На підставі викладеного, дослідивши обставини, зазначені в заяві ОСОБА_1 про відвід головуючого судді, проходжу до висновку, що у заяві не вказано жодного доказу, визначеного ст. 36 ЦПК України та який підтверджував би обґрунтованість заявленого ним відводу головуючому судді у справі, а не згода заявника із процесуальними діями судді не є підставою для його відводу, а вирішується за допомогою апеляційної скарги, тому суд вважає, що заява про відвід задоволенню не підлягає та відповідно до положень ст. 40 ЦПК України в разі необґрунтованості заявленого відводу суд передає питання про вирішення заявленого відводу іншому судді визначеному у порядку ст. 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Лебідь-Гавенко Галини Михайлівни від участі у цивільній справі №758/8678/23 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про розірвання договору - необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, передати вирішення питання заяви про відвід іншому судді визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко