КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 369/12786/21

номер провадження 22-ц/824/1671/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2023 року /суддя Фінагеєва І.О./

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку участі батька у вихованні дитини. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ; встановити наступний графік зустрічей батька - ОСОБА_3 зі своєю дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-кожну суботу тижня з 18:00 до 20:00 у присутності матері, ОСОБА_1 , та/або бабусі, ОСОБА_5 , за виключенням щонайменше двох субот влітку та двох субот взимку для спільного відпочинку матері, ОСОБА_1 , з дитиною, ОСОБА_4 ;

-кожну середу тижня з 18:00 до 20:00 у присутності матері, ОСОБА_1 , та/або бабусі, ОСОБА_5 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено. /т. 1 а.с. 202-207/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2023 року звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції жодного разу не заслухав пояснень сторони позивача, не вислухав у судовому засіданні їх позицію. Більше того, суд першої інстанції взагалі не приділив належної уваги матеріалам справи, доказам, якими підтверджуються обставини справи, не надав їм належної оцінки, адже фактично справа була розглянута за одне засідання без участі сторін. До позовної заяви було додано 38 додатків, які підтверджують обставини справи та обґрунтовують позовні вимоги, серед яких, зокрема, відеоматеріали, які мали досліджуватися під час розгляду справи. Все це дає підстави стверджувати, що рішення є необґрунтованим, а суд неповно та не об`єктивно встановила обставини справи. Суд першої інстанції не взяв до уваги рекомендації висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини та не обґрунтував необхідність відступити від наданих рекомендацій. Суд першої інстанції не взяв до уваги процесуальну поведінку сторін у справі, прийняв рішення, що не відповідає інтересам дитини. Дитині зараз 6 років, рішення про визначення місця проживання дитини з матір`ю буде сприяти забезпеченню її найкращих інтересів. Наразі дитина проживає з матір`ю, а тому, враховуючи наявність спору про визначення способу участі батька у вихованні дитини, а також враховуючи, що обраний батьком графік не відповідає інтересам дитини, позивачка скористалась своїм законним правом та звернулась до суду, щоб отримати справедливе рішення з даного питання. Також надала суду попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, що станом на день подання апеляційної скарги становить 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 коп.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, оскільки перебуває на військовій службі, про що надав довідку, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позички та її представника, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню в частині відмови у визначенні місця проживання дитини, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 28 січня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 28 січня 2017 року та про що було зроблено актовий запис № 56.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року у справі № 759/2396/21шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Відповідно до характеристики від 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 з 12 вересня 2005 року працює в ТОВ «КУА АПФ «Укрфінінвест», з 2014 року переведена на посаду внутрішнього аудитора. За місцем роботи характеризується як дисциплінований працівник, надійний помічник керівника, не має дисциплінарних стягнень, а навпаки за успіхи в трудовій діяльності неодноразово заохочувалась грошовими преміями.

ОСОБА_1 має стабільний дохід, що підтверджується довідкою про доходи за період з 01 березня 2021 року по 31 серпня 2021 року.

Згідно з Актом оцінки потреб сім`ї № 819 від 18 серпня 2021 року, виданим Святошинським районним в місті Києві Центром соціальних служб ознаки складних життєвих обставин у сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відсутні. Дитина розвивається відповідно своєму віку, активна, радісна, на контакт йде. Має друзів в садочку. З оцінки фахівця: дитина любить маму та бабусю. Мати повністю виконує свої батьківські обов`язки. Стан помешкання задовільний: дотримуються санітарно-гігієнічні норми, у дитини є окреме ліжко, облаштовано місце для гри, навчальних занять, помешкання безпечне для дитини.

За даними, які містяться у психологічному заключенні від 20 серпня 2021 року, виданому клінічним психологом Норкіною Іриною в усіх проведених проективних методиках дитина малювала чи розміщувала себе поруч з мамою, батько залишався на відстані від дитини та матері. Це свідчить про близькі стосунки та комфорт в родині, де перебуває дитина, а також про міцну прив`язаність між дитиною та матір`ю.

Згідно з педагогічною характеристикою з ДНЗ № 599 від 31 серпня 2021 року, ОСОБА_4 поступила до навчального закладу в вересні 2020 року в молодшу групу № НОМЕР_2 . Дитина адаптувалась до умов дошкільного навчального закладу нормально. У дитини стійка нервова система, вона активно спілкується з дітьми та вихователями, не вступає в конфлікт з однолітками. Варвара добре переносить навчальне навантаження, уважна на заняттях. Вона достатньо самостійна, намагається успішно впоратися з справою, за яку береться. Дівчинка емоційна, активна в різних видах діяльності, в процесі спілкування з однолітками і дорослими проявляє поступливість, не примхлива, намагається прийти на допомогу, не ображати інших, вміє підкорятися вимогам дорослих, акуратна.

Згідно з характеристикою, виданою начальником ЖЕД № 6, за час проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , скарг на неї від сусідів та мешканців будинку не надходило.

У висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 29 листопада 2021 року рекомендовано визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_1 , та визначити способи участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- І та III субота кожного місяця з 10 год 00 хв до 18 год 00 хв неділі;

- один місяць влітку;

- день народження дитини за домовленістю з матір`ю.

Відмовляючи у вимозі встановлення графіку побачень батька з дитиною, суд першої інстанції вірно вказував, що за статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Заявляючи вимогу про встановлення відповідачу графіку побачень з дитиною, ОСОБА_1 фактично звертається в інтересах ОСОБА_3 , а не у своїх власних інтересах.

Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і відхиляє доводи апеляційної скарги щодо захисту інтересів дитини в цій частині, оскільки ОСОБА_3 в своїх інтересах щодо визначення участі батька у зустрічах з дитиною, не звертався, на даний момент несе військову службу і з урахуванням відносин між сторонами, зазначене питання є передчасним, оскільки позивач у таких зустрічах батька з дитиною сприяє, спір між сторонами фактично відсутній.

Водночас, щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини з матір`ю, судом першої інстанції, з посиланням на відсутність предмету спору, відмовлено помилково.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті 15 Закону).

Верховний Суд зазначає, що міжнародні та національні норми не містять норми, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини).

Дитина є суб`єктом права і, незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

З матеріалів справи вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, яка дбає про її фізичний та духовний розвиток, забезпечує дитині належні умови проживання, про що свідчать надані суду докази.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує щодо проживання дитини з позивачем, про що зазначив у поданій до суду заяві.

У висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 29 листопада 2021 року рекомендовано визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_1 .

Зазначаючи, що між сторонами фактично відсутній спір, суд першої інстанції самоусунувся від визначення місця проживання дитини.

Зважаючи на обставини даної справи, звернення позивача з вимогами щодо юридичної визначеності місця проживання дитини, апеляційний суд вважає, що вказана вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати, з відповідача на користь позивача стягується 908 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 1362 грн апеляційної.

Керуючись ст.ст. 375, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2023 року - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2023 року - скасувати в частині відмови у визначенні місця проживання дитини, задовольнивши вказану позову вимогу.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /РНОКПП НОМЕР_3 /, яка проживає у АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2023 року - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_4 / на користь ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_3 / 908 грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_4 / на користь ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_3 / 1362 грн.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: