Справа № 524/873/24
Провадження № 2/524/1127/24
Суддя Автозаводського районного суду м Кременчука Предоляк О.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,-
Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
В обґрунтування позову зазначено, що 11.09.2021 року приблизно о 11год., в світлий час доби, рухався по сухому асфальтобетонному покриттю просп.Свободи в м.Кременчук, від вул.Київської до вул.Вадима Пугачова, керуючи автомобілем Kia Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з перевищенням максимально допустимої в населеному пункті швидкості.
В цей же час, в попутньому напрямку, керуючи мопедом Honda, без реєстраційного номера, рухався водій ОСОБА_2 , який поблизу будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , розпочав маневр зміни напрямку руху ліворуч.
Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій автомобіля ОСОБА_1 при наближенні до перехрестя з вул. Льва Толстого, порушуючи вимоги п.12.3 ПДР України, де відповідно вказано:у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування та допустив зіткнення з мопедом Honda під керуванням водія ОСОБА_2 .
Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 1157 від 18.11.2021 року у ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки, які утворилися від дії тупих предметів і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров`я.
Зі заподіяними тілесними ушкодженнями, ОСОБА_2 , госпіталізовано до КНМП ЛІЛ «Кременчуцька», де потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні з 11.09.2021 по 04.10.2021 р
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.07.2023 року закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення кримінального правопорушення за ч 1 ст 286 КК України у зв`язку зі дійовим каяттям.
Ухвалою суду від 12.02.2024 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.
З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку та повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній».
Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.07.2023 року закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення кримінального правопорушення за ч 1 ст 286 КК України у зв`язку зі дійовим каяттям.
З судового рішення постає, що 11.09.2021 року приблизно о 11год., в світлий час доби, рухався по сухому асфальтобетонному покриттю просп.Свободи в м.Кременчук, від вул.Київської до вул.Вадима Пугачова, керуючи автомобілем Kia Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з перевищенням максимально допустимої в населеному пункті швидкості.
В цей же час, в попутньому напрямку, керуючи мопедом Honda, без реєстраційного номера, рухався водій ОСОБА_2 , який поблизу будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , розпочав маневр зміни напрямку руху ліворуч.
Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій автомобіля ОСОБА_1 при наближенні до перехрестя з вул. Льва Толстого, порушуючи вимоги п.12.3 ПДР України, де відповідно вказано:у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування та допустив зіткнення з мопедом Honda під керуванням водія ОСОБА_2 .
Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 1157 від 18.11.2021 року у ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки, які утворилися від дії тупих предметів і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров`я.
Як встановлено судом, під час розгляду кримінального провадження цивільний позов прокурора в інтересах держави про відшкодування шкоди, пов`язаної із лікуванням потерпілого в лікувальному закладі залишено без розгляду, а тому прокурор звернувся з позовом в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Пунктом 6 цієї ж Постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.
За таких обставин відповідач повинен відшкодувати кошти, витрачені на лікування потерпілого, оскільки між його діями та перебуванням потерпілого на лікуванні існує причинний зв`язок.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3028 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 2837 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 12 263, 84 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3028 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олена Предоляк