П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Київ

Справа №753/21681/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6565/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Лужецької О.Р. 04 грудня 2023 року в м. Києві, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2023 року представник ТОВ «Новобудова» звернувся до суду першої інстанції з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 була власником квартири АДРЕСА_1 , за якою надавались житлово-комунальні послуги, зокрема, і послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 від 16 грудня 2019 року ТОВ «Новобудова» було визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який є обов'язковим для виконання усіма співвласниками будинку, також був визначений тариф.

Разом з тим, відповідач не в повному обсязі сплачувала житлово-комунальні послуги, в результаті чого виникла заборгованість, яка становила 8296, 19 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що до заяви не було додано копію договору, укладеного у письмовій формі між заявником і боржником, чим порушено вимоги ст. 163 ЦПК України.

Не погодилось із вказаним судовим рішенням ТОВ «Новобудова», представником товариства подано апеляційну скаргу, в якій він зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним тлумаченням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 є власником квартири у будинку, що обслуговується заявником.

Вказує, що 31 січня 2020 року між позивачем та уповноваженими зборами співвласників будинку особами на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 31 грудня 2019 року було підписано договір №11 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Зазначений договір був обов'язковим для виконанняусіма співвласниками, як житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, незалежно від наявності підпису кожного із співвласників на такому договорі.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не врахував положення Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якими визначено особливий порядок укладення договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який був обов'язковим для всіх співвласників будинку, в тому числі і для боржника.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалі справи, у 2023 року ТОВ «Новобудова» звернулась до суду першої інстанції з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

До заяви про видачу судового наказу були долучені додатки, а саме:

- Копія рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №142 від 16 червня 2004 року;

- Копія авізо №206 від 01 листопада 2004 року;

- Копія свідоцтва про право власності від 26 квітня 2000 року;

- Копія договору №11 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31 січня 2020 року та копія додатку №5 до договору (Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території);

- Копія договору №10-05/01-18 про надання послуг з вивезення роздільно зібраних твердих побутових відходів від 01 липня 2018 року;

- Копія договору №0109-16/10 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 01 вересня 2016 року;

- Копія розрахунку вартості послуг з вивезення твердих побутових відходів на 1 особу, введений в дію з 01 лютого 2019 року;

- Розрахунок вартості послуги з вивезення твердих побутових відходів на 1 особу, введений в дію з 01 червня 2023 року;

- Розрахунок заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

В ч.1 ст. 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, пунктом 3 цієї частини визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Пунктом 7 ч. 1 цієї статті визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

В ст. 163 ЦПК України визначено перелік документів, які додаються до зави про видачу судового наказу.

Зокрема, згідно п. 3 ч. 3 цієї статті, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок заявника, визначений п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, а саме надати копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, кореспондується з п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, якою визначено право звертатись з заявою про видачу судового наказу на підставі такого договору.

У п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст.163 цього Кодексу.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг.

Водночас, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом зазначених норм закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі №401/710/15-ц та постановах Верховного Суду України від 18 червня 2016 року у справі №922/5923/14, №6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, №6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року.

Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року у справі №3-184гс14 вказав, що згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуги у повному обсязі, якщо він фактично користується ними.

Таким чином, положення Розділу ІІ «Наказне провадження» ЦПК України не містять вимог про долучення заявником саме копії договору, укладеного в письмовій формі, про надання житлово-комунальних послуг, у разі заявлення ним вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Як зазначалось вище, ТОВ «Новобудова» в порядку наказного провадження звернулося до суду із заявою про стягнення заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, заявник обґрунтовував, посилаючись на те, що ТОВ «Новобудова» надає житлово-комунальні послуги квартирі АДРЕСА_1 , власником якої на підставі свідотцва про право власності від 26 квітня 2020 року є ОСОБА_1 , однак вона не оплачує в повному обсязі надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Також в обґрунтування заяви представник ТОВ «Новобудова» посилався на те, що доказом фактичного надання Товариством житлово-комунальних послуг та отримання їх боржником є протокол Загальних зборів від 31 грудня 2021 року, згідно якого обрано управляючу компанію для надання послуг з управління багатоквартирними будинками ТОВ «Новобудова».

Заява ТОВ «Новобудова» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги подана у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а відтак обов'язок подання копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості не розповсюджується на вказану заяву.

З наведеного слідує, що заявником долучено до заяви докази, які підтверджують пред`явлені вимоги про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. А відсутність саме договору між заявником та боржником про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення боржника від оплати таких послуг в повному обсязі.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав ненадання копії договору, укладеного в письмовій формі, за яким заявник жодних вимог не заявляв.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження матеріалами справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова»- задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судця-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук