Провадження №2/333/1795/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів. Позов обґрунтований тим, що позивачка утримує неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є ОСОБА_1 .

Шлюб між сторонами розірваний рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.04.2015 року.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №62333005 з виконання виконавчого листа №320/2027/15-ц, виданий 17.01.2020 року про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає про те, що з часу присудження стягнення аліментів відповідач жодної гривні на утримання доньки не надавав, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Між тим, ОСОБА_2 вказує на покращення матеріального становища ОСОБА_1 , у якого з`явився стабільний дохід, та який придбав квартиру.

Одночасно позивач зазначає про погіршення її матеріального становища та зростання потреб дитини.

Просить змінити спосіб стягнення аліментів, а саме стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 01.01.2024 року у справі відкрито провадження, прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

22.02.2024 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній заперечує проти позовних вимог ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає про те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Крім доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, він з сім`єю був змушений покинути зареєстроване місце проживання в м. Мелітополі, та наразі зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, що суттєво вплинуло на його майновий стан. На даний час постійного місця роботи він не має, жодного рухомого або нерухомого майна він не придбав, мешкає в орендованому будинку. Його дохід за 2022 рік склав 101,76 грн., за 2023 рік 10 219,59 грн., що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.

У зв`язку з суттєвим погіршенням свого фінансового стану, він звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Відповідач зазначає про відсутність заборгованості зі сплати аліментів станом на 04.02.2021 року, підтвердженням чого є постанова державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сполоховою Я.А. від 04.02.2021 року, тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 з України, яке було встановлено постановою 01.02.2021 року, скасовано у зв`язку з погашенням ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів. Крім того, надав суду копії квитанцій та заяв про відправлення ОСОБА_2 грошових коштів в рахунок сплати аліментів.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позовної заяви ОСОБА_2 .

Вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , виходячи з такого.

За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином законодавець чітко визначив, що: по-перше, аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі; по-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Мелітопольського районного суду Запорізької області від 29.04.2015 року шлюб між сторонами розірваний, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сполоховою Я.А. від 15.06.2020 року відкрито виконавче провадження (ВП № 62333005) про примусове виконання виконавчого листа №320/2027/15-ц, виданого 17.01.2020 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Постановою державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сполоховою Я.А. від 04.02.2021 року, тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 з України, яке було встановлено постановою 01.02.2021 року, скасовано у зв`язку з погашенням ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов`язані із зміною способу стягнення аліментів, зокрема частки від заробітку (доходу) платника аліментів на тверду грошову суму.

З'ясовано, що з часу присудження аліментів ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 відправлялися грошові кошти на загальну суму 5 226 доларів США та 9 905 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями та заявами про відправлення грошових коштів, які були надані відповідачем суду, що в свою чергу спростовує доводи позивача про ненадання відповідачем жодної гривні на утримання дитини з часу присудження аліментів.

Також суд вважає недоведеними доводи позивача ОСОБА_2 про суттєве поліпшення матеріального стану ОСОБА_1 та придбання ним житла, з огляду на відсутність відповідних доказів.

Згідно запиту суду, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що за період 2020-2024 роки відповідач не придбавав жодного нерухомого майна.

Навпаки, з аналізу наданих сторонами доказів вбачається, що у відповідача змінилися життєві обставини (переїзд до іншого міста), а як наслідок - погіршення матеріального становища.

Так, суд враховує, що ОСОБА_1 є внутрішньо-переміщеною особою, офіційно не працевлаштований. Крім того, у відповідача змінився сімейний стан та є у наявності інші утриманці - двоє малолітніх дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає наявними підстави для зміни способу стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів)на тверду грошову суму, але з урахуванням зазначених обставин.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 3196 гривень.

Частиною 1 статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК).

Враховуючи, що відповідач позов не визнав, при цьому позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку, а саме в заявленому розмірі поставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог - зміну способу стягнення аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 343,55 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у зміненому розмірі здійснювати з дня набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 343 (триста сорок три) гривні 55 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.03.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод