Провадження № 2/127/2468/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

дитини ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, подружні відносини у них не склалися через різні погляди на життя та несумісні характери, все це призвело до того, що 16.06.2014 року за рішенням суду їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка змінила своє прізивще та дошлюбне « ОСОБА_6 », крім того за взаємною згодою також було змінено прізвище дитини на « ОСОБА_6 ». З часу розірвання шлюбу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується, не відвідує його. У зв`язку з чим, позивачка змушена самостійно займатися вихованням дитини, матеріально утримувати його та дбати про моральний та фізичний розвиток. Все вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_4 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина. Таким чином, позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 18.07.2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів.

За клопотанням позивачки, 14.09.2023 року з метою виконання вимог ч.4 ст.19 СУ України, судом витребовувся письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 29.01.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Судові витрати просили суд залишити за позивачкою.

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, однак, на адресу суду 06.03.2024 року надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги останній визнав у повному обсязі, незаперечував щодо позбавлення його батьківських прав.

Представник Служби у справах дітей ВМР в судове засідання також не з`явилася, до суду подала клопотання в якому просила справу розглядати без її участі, підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_7 .

Дитина ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що з батьком не спілкувався давно, він не телефонує йому, не приходить в гості, не вітає зі святами та не дарує подарунки. Не заперечував щодо позбавлення батьківських прав.

Судом встановленні наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2014 року був розірваний (а.с.5).

Відповідно до Свідоцтва про зміну імені ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.12).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану вбачається, що 20.06.2023 року прізвище дитини ОСОБА_5 було змінено на ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до повторного Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку №56 від 27.06.2023 року ОСББ «Пирогова 103» за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_9 (донька), ОСОБА_3 (син) (а.с.6).

ОСОБА_4 у заяві від 01.04.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В., зазначив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Крім того, у заявою від 21.12.2022 року посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В., ОСОБА_4 надав згоду на усиновлення його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_10 (а.с.8).

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя.

Статтями 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як встановлено судом, батько дитини ОСОБА_4 не бажає приймати участь у вихованні сина та не бажає допомогати матеріально.

Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 № 01/00/011/1949 від 10.01.2024 року, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.51-53).

Суд погоджується із висновком рішенням органу опіки та піклування, визнаючи це рішення об`єктивним та обгрунтованим, та таким який відповідає якнайкращим інтересам дитини.

Судом встановлено, що відповідач з дитиною не спілкується та ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, а саме: не спілкується з ниму обсязі, необхідному для його нормального розвитку та самоусвідомлення, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться його досягненнями в школі, не проявляє щодо нього батьківської турботи і піклування, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає матеріального утримання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач усунувся від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку своєї дитини, у зв`язку з чим порушуються права дитини на належне батьківське виховання.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

На думку суду, ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дитини знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи.

Тобто, ОСОБА_4 фактично самоусунувся від виконання, встановлених нормами сімейного законодавства обов`язків піклуватися про дитину.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України, ОСОБА_4 обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, не піклується про його фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від дитини, виявляє до неї байдужість, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, тому, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 .

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ч.2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

За клопотанням позивачки судові витрати залишити за нею.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 19, 150, 151-155, 164 - 166, 169 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 13, 77-79, 81, 89, 200, 206, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, код ЄДРПОУ - невідомо, адреса місцезнаходження: м.Вінниця, вул. Соборна, 50.

Повний текст судового рішення складено 10.04.2024 року.

Суддя: