Справа № 452/691/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,

при секретарі судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба в справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Самбірського міськрайонного суду Львівської області 21 березня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба в справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради, в якій позивач просить позбавити відповідачку батьківських праві відносно дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.1-2).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2022 року визначено суддю Карнасевич Г.І. для розгляду даної скарги (а.с.12).

Ухвалою судді Карнасевич Г.І. від 23 березня 2022 року відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження; запропоновано відповідачці надати відзив на позовну заяву (а.с.13).

Від відповідачки на електронну адресу суду надійшли листи, в яких вона зазначила, що перебуває в Італії, не може приїхати у судове засідання, позовні вимоги не визнала, просила справу без її участі не розглядати (а.с.14,16,18).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023 року у зв`язку зі звільненям судді ОСОБА_3 визначено для розгляду справи суддю Самбірського міськрайонного суду Львівської області Корольчук Н.В. (а.с.20).

Ухвалою судді від 18.09.2023 року справу прийнято до свого провадження, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження (а.с.21).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2023 року у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Корольчук Н.В. визначено суддю Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіну О.В.(а.с.22).

Ухвалою судді від 13.11.2023 року справу прийняти до свого провадження, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження (а.с.24).

Підготовчі засідання по справі призначалися на: 14 грудня 2023 року, 23 січня 2024 року, 19 лютого 2024 року. В жодне підготовче засідання сторони не прибули, про причини неявки, про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження суд не повідомили. Поштові конверти з судовими повістками про виклик до суду, направлені на адреси, зазначені в позовній заяві, скеровані сторонам, повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі; дану цивільну справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 41).

В судові засідання, призначені на 15 березня 2024 року, 09 квітня 2024 року сторони не з`явилися про поважні причини неявки суд не повідомили.

Судові повістки, скеровані на адресу позивача ОСОБА_1 , зазначену ним в позовній заяві повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 46, 56). Інформація від позивача ОСОБА_1 про зміну адреси місця проживання (перебування, знаходження) чи адреси, на яку йому слід направляти повідомлення щодо розгляду справи, до суду не надходила.

Згідно з приписами ч. 8 ст. 128 ЦПК України позивач ОСОБА_1 є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи інформацію, отриману судом з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, щодо перебування відповідачки ОСОБА_2 за межами України з 10.07.2021 року, останню повідомлено про час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.51).

Згідно з приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідачка ОСОБА_2 є такою, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи служби в справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради (за довіреністю) Брона Л.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 59-60).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини друга, четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю варто розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (частина перша статті 131 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, а тому саме позивач має продемонструвати свій процесуальний інтерес у як найшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі.

Відтак, норми частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Тож, під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20, від 09 грудня 2021 року у справі № 754/16126/16.

Разом з тим, і це підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 не з`явився в судові засідання 15 березня 2024 року, 09 квітня 2024 року, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, так само як і заяв про розгляд справи за його відсутності, також не надіслано.

Поштові конверти з повісткою про виклик у судове засідання на 15 березня 2024 року,

09 квітня 2024 року повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 46, 56).

Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З наведеного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судові засідання.

Суд також зауважує, що в підготовчі судові засідання ОСОБА_1 також не з`являвся.

Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів з використанням передбачених нормами ЦПК процесуальних засобів щодо належного повідомлення позивача.

Суд, вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача та щодо наслідків повторної неявки його в судове засідання, дійшов висновку, що його відсутність перешкоджає розгляду позову.

У частині п`ятій статті 223 ЦПК України та в пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позову без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відноситься до імперативних, тобто в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду. Такий висновок щодо застосування аналогічних норм ЦПК України 2004 року викладено в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц.

З огляду на те, що належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи позивач двічі поспіль не з`явився в судові засідання, не повідомивши суд про причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба в справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради, про позбавлення батьківських прав залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Головуюча суддя