Справа 688/746/24
№ 2/688/403/24
Рішення

Іменем України

10 квітня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Зінченка Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлюцької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний брат ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), що належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Після смерті ОСОБА_2 . Другою Шепетівською нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 17/2024. Позивач, як спадкоємець п`ятої черги, звернулася до Другої Шепетівської нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті свого двоюрідного брата, однак їй надали письмову відповідь, в якій вказано, що вона пропустила шестимісячний строк з часу відкриття спадщини та зазначено, що їй необхідно звернутися до суду.

Враховуючи наявність у неї поважних причин для пропуску встановленого строку, зокрема необізнаність в законах, наявність хвороб та пенсійний вік, запровадження в Україні карантинних обмежень COVID-19, вжиття самостійних заходів самоізоляції, збройна агресія росії проти України, вона звернулася до нотаріуса лише у січні 2024 року, посилалася на те, що вона є єдиним спадкоємцем померлого, а тому просила визначити її додатковий строк в 2 місяці для прийняття спадщини.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.02.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.03.2024, витребувано спадкову справу №17/2024 заведену після смерті ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 19.03.2024 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті на 10.04.2024.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер двоюрідний брат позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), що належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0379208 від 26.10.1999.

У зв`язку з тим, що позивач звернулася до нотаріуса після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, у лютому 2024 року завідувачем Другої Шепетівської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 під №17/2024 заводилася на підставі заяви позивача. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину не має.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть; копіями свідоцтв про народження; копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0379208 від 26.10.1999; листом Другої Шепетівської державної нотаріальної контори від 09 лютого 2024 року №67/01-16, копією спадкової справи №17/2024 та іншими матеріалами прави.

4. Норми права, які застосував суд.

Згідно зі ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України - збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно з ч. 3 ст. 12; ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, і які в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

5. Оцінка суду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд вважає, що позивач не довела суду належними і допустимими доказами, що мала поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2 .

Так, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові від 28 березня 2022 року в справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, тоді правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Двоюрідний брат позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто згідно зі статтею 253 ЦК України шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини починає перебіг з 08.03.2015 року; строк на подання заяви про прийняття спадщини закінчувався 08.09.2015 року.

У цій справі, позивач на день смерті брата проживала поблизу населеного пункту, що і померлий; достовірно знала про відкриття спадщини і, як спадкоємець за законом, який на час смерті спадкодавця не проживав з ним, для прийняття спадщини мав подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог частини першої статті 1270 ЦК України, однак цього протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини не зробила. Участі в його похованні не брала, ОСОБА_2 похований за рахунок держави.

Як на поважну причину неподання заяви про прийняття спадщини в установлені законом строки, позивач послалася на необізнаність в законах, пенсійний вік, запровадження в Україні карантинних обмежень COVID-19, збройна агресія росії проти України.

Разом з тим, саме по собі посилання на необізнаність в законах, пенсійний вік без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21).

Крім того, з пояснень позивача слідує, що вона працює при Михайлюцькій сільській раді, тобто є працюючим пенсіонером, що не може свідчити про неможливість вчинення нею дій щодо прийняття спадщини.

Запровадження в Україні карантинних обмежень COVID-19 відбулося з 2020 року, а спадщина відкрилася за 5 років до цих подій. Це саме стосується й збройної агресії росії проти України.

У постанові від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23) Верховний Суд виснував, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому зазначити про прийняття спадщини, що узгоджується з пунктом 2.1 глави 10 Порядку № 296/5. Відтак законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач також вказує на наявність хвороб. Однак документального підтвердження цієї обставини нею суду не надано.

Визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи, що вирішуючи спір по суті суд повинен дослідити матеріали справи, надати належну правову оцінку наявним у справі доказам та ухвалити судове рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходити виключно із факту визнання позову відповідачем.

Отже, суд встановив, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, а тому вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин, що є підставою для відмови їй у задоволенні позові.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Михайлюцької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Алла ЦІДИК