Справа № 372/6070/23
Провадження № 2-532/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.

при секретарі Рябуха О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство «ОТП БАНК» про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № ML-005/107/2008 від 12.05.2008 року у сумі 249 402, 45 грн. та судові витрати. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 12.05.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір №ML-005/107/2008. 12.05.2008 з метою забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором № ML-005/107/2008, між ЗАТ «ОТП Банк з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої було укладено договір поруки № SR-005/107/2008, який виступає в якості додаткового забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору № ML-005/107/2008 від 12 травня 2008 року. У зв`язку з тим, що позичальником належним чином умови договору не виконані, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22.04.2020 року по справі №372/3990/19 задоволено позовні вимоги АТ «ОТП БАНК» та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-005/107/2008 від 12.05.2008, яка складає 1087655 (один мільйон вісімдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 16 коп., а також судові витрати у розмірі 8157,41 грн. з кожного. На виконання вищевказаного рішення приватним виконавцем Голянченко І.П. були відкриті виконавчі провадження №63871512 та №63871750. 26.10.202 року приватним виконавцем Голянченко І.П. було стягнуто за рахунок реалізації майна 949 975,40 грн. в рамках виконавчого провадження №63871512 та 137 679,82 грн. в рамках виконавчого провадження №63871750, у зв`язку з цим 26.10.2022 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. 08.09.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №б/н посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстрований за реєстровим №1164, за яким було відступлено право вимоги, зокрема і за кредитним договором № ML-005/107/2008 від 12.05.2008 року та договором поруки № SR-005/107/2008 від 12.05.2008 року. Згідно договору про відступлення права вимоги від 08.09.2021 року заборгованість за кредитним договором на дату відступлення становила 385 884,16 грн. у тому числі 148 628,51 грн. заборгованість по кредиту та 237 255,65 грн. заборгованість по процентах. 26.10.2022 року приватним виконавцем Голянченко І.П. було перераховано на користь позивача заборгованість у розмірі 137 679,82 грн. в рамках виконавчого провадження №63871750, яку отримано від реалізації майна.

У зв`язку з несвоєчасним невиконанням грошових зобов`язань у відповідача наявна заборгованість у розмірі 249 402,45 грн., що складається з 3% річних в сумі 31 736,69 грн.; пені в сумі 134 392,45 грн.; суми інфляції в сумі 82 966,67 грн. за період з 22.04.2020 року по 12.04.2021 року; 3% річних в сумі 3 587,00 грн.; пені в сумі 19 901,36 грн.; та суми інфляції в сумі 12 141,95 грн. за період з 13.04.2021 року по 12.04.2021 року, тому позивач змушений звернутися до суду і просить стягнути з солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № ML-005/107/2008 від 12.05.2008 року у сумі 249 402, 45 грн. та судові витрати.

30 листопада 2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечив.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, через свого представника на адресу суду надали відзив в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивачем ставиться питання про стягнення з відповідачів коштів за період з 22 квітня 2020 року, а до суду з вказаним позовом звернулися 30 листопада 2023 року, що вказує на пропущення позивачем строку позовної давності, а тому просили застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову, окрім того в своєму відзиві вказували на те, що з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за кредитними договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-005/107/2008(далі Кредитний договір).

12.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-005/107/2008, для забезпечення виконання позичальником боргових зобов`язань по кредитному договору № ML-005/107/2008(далі Договір поруки).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22.04.2020 року по справі №372/3990/19 задоволено позовні вимоги АТ «ОТП БАНК» та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-005/107/2008 від 12.05.2008, яка складає 1087655 (один мільйон вісімдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 16 коп., а також судові витрати у розмірі 8157,41 грн. з кожного.

26.10.202 року приватним виконавцем Голянченко І.П. було стягнуто за рахунок реалізації майна 949 975,40 грн. в рамках виконавчого провадження №63871512 та 137 679,82 грн. в рамках виконавчого провадження №63871750.

08.09.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» передав (відступив), а ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» набув право грошової вимоги до боржників за Кредитним Договором № ML-005/107/2008.

Також судом встановлено, що у відповідачів наявна заборгованість у розмірі 249 402,45 грн., що складається з 3% річних в сумі 31 736,69 грн.; пені в сумі 134 392,45 грн.; суми інфляції в сумі 82 966,67 грн. за період з 22.04.2020 року по 12.04.2021 року; 3% річних в сумі 3 587,00 грн.; пені в сумі 19 901,36 грн.; та суми інфляції в сумі 12 141,95 грн. за період з 13.04.2021 року по 12.04.2021 року за кредитним договором № ML-005/107/2008 від 12.05.2008 року.

Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

На підставі ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. ст.610,612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Вказане також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у постанові від 19.10.2016 року у справі № 6-2129цс16.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідачів на його користь 3% річних в сумі 31 736,69 грн.; пені в сумі 134 392,45 грн.; суми інфляції в сумі 82 966,67 грн. за період з 22.04.2020 року по 12.04.2021 року; 3% річних в сумі 3 587,00 грн.; пені в сумі 19 901,36 грн.; та суми інфляції в сумі 12 141,95 грн. за період з 13.04.2021 року по 12.04.2021 року.

Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами про стягнення заборгованості за кредитним договором, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Вказана позиція узгоджена з постановою Верховного Суду України від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12, та від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Враховуючи те, що неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат, та трьох відсотків річних, узгоджується з положеннями ч. 2 ст.625 ЦК України та також підлягають задоволенню.

Щодо строків застосування строків позовної давності.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ст.256 ЦК України.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ст.257 ЦК України.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Оскільки станом на даний час заборгованість за кредитним договором, яка була стягнута відповідно до судового рішення, не погашена, зобов`язання відповідачів перед банком за Кредитним договором не припинилося.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим і обмежуються останніми трьома роками, які передували подачі такого позову, в межах загальної позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі.

Встановлено що з вказаним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернувся 30.11.2023 року, в якому просить стягнути 3% річних та інфляційні втрати за невиконання грошового зобов`язання за період з 22.04.2020 року по 24.02.2022 рік.

Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин, правовий режим якого діє до сьогодні.

Враховуючи, що з 12.03.2020 на території України установлено карантин, на період дії якого строки позовної давності продовжуються на строк дії такого карантину, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів 3% річних, починаючи з 22.04.2020 є обґрунтованими, оскільки трирічний строк позовної давності припадає на початок введення на території України карантину.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати на правничу допомогу.

Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів солідарно підлягають стягненню на користь позивача 2684 гривня 00 копійок в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. 512-516, 525, 526, 533, 554, 610, 612, 624, 1048, 1049, 1054 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство «ОТП БАНК» про стягнення заборгованості за договором задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (, юридична адреса: 04112, м. Київ. Вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) заборгованість за кредитним договором № ML-005/107/2008 від 12.05.2008 року у сумі 249 402, 45 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 коп., а всього стягнути 252 086,45 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.В.Потабенко