Провадження №2-п/523/29/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Дяченко В. Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 523/15680/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кукуруза Д.С., з заявою про перегляд заочного рішення від 19 січня 2022 року по цивільній справі № 523/15680/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заява мотивована тим, що відповідач не належним чином повідомлялася про розгляд справи, копію рішення не отримувала, про наявність судового рішення заявник дізналася з офіційного сайту Судової влади, а саме коли позивач звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення вказала, що у відповідача є сумніви щодо відповідності копії розписки оригіналу в силу відсутності такого оригіналу, а також враховуючи, що підпис відповідача у розписці значно відрізняється від підпису відповідача у власному паспорті; що відсутність у борговій розписці та договорі істотних умов, які встановлюють порядок повернення грошових коштів відповідачем, позбавило останню можливості виконати обов`язок щодо повернення грошових коштів; що порушення умов договору позики (про достовірність якої у відповідача є сумніви) відбулося з вини позивача, а тому прострочення боржника не настає. Крім того, заперечувала нарахування неустойки (пені), поскільки постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, а тому відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позичальника звільнено від обов`язку сплати пені за прострочення повернення грошових коштів за договором позики, тобто вказані нарахування позивачем здійснено незаконно. Щодо вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 10 000,00 грн. зазначила, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й теж порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності.

В матеріалах справи наявне заперечення на заяву про перегляд заочного рішення у якому представник ОСОБА_3 адвокат Дударенко Анна Михайлівна просила відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. Заперечення мотивовані тим, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідач в заяві зазначаючи, що письмовий договір позики та письмова заява мали іншу редакцію, то зазначає про фальсифікацію зазначених доказів (невідповідність підпису у паспорті відповідача), то зазначає, що договір позики не містить порядок повернення грошових коштів. В той же час до заяви не долучено жодного доказу на підтвердження того, що існував письмовий договір позики в іншій редакції, відповідач також не надає експертний висновок про невідповідність підпису та не заявляє клопотання про проведення такої експертизи. Фактично з заяви неможливо встановити, які саме обставини заперечує відповідач, чи факт укладення договору, чи факт порушення зобов`язання за укладеним договором.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

В даному випадку, враховуючи, що учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, суд не знаходить передбачених ст.223 ЦПК України підстав для відкладення судового засідання, оскільки неявка учасників справи не перешкоджає розгляду даної заяви по суті і це повністю узгоджується з вимогами ст. 287 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд заочного рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за декількох одночасних умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вище наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кукуруза Дар`я Сергіївна в заяві про перегляд заочного рішення вказує на те, що відповідача не було належно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, оскільки кореспонденція була повернута до суду 15.12. 2021 року з відміткою адресат відсутній за казаною адресою, при цьому на зворотному боці конверту міститься позначка (уточнення) уповноваженого працівника Укрпошти, про те, що адресата 11.12.2021 року (на момент вручення) лише не було вдома, а не про те, що адресат взагалі відсутній за вказаною адресою. Тобто просто відсутність відповідача у момент разового відвідування працівника Укрпошти, а саме 11.12.2021 року, не може свідчити, що про постійну відсутність відповідача за місцем реєстрації.

Судом відхиляються вказані твердження, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Так, ч.ч. 1, 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В свою чергу, з матеріалів цивільної справи № 523/15680/21, судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 направлялася на зареєстровану адресу місця проживання судова повістка, однак не отримана нею, а повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повістки відповідачу ОСОБА_1 в день проставлення у поштовому повідомленні такої відмітки.

Вказані правові позиції містяться в постановах Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17.

Одночасно суд зазначає, що повернення поштового відправлення з зазначеними причинами невручення, а саме «адресат відсутній за вказаною адресою», у разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою відповідає Правилам надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Крім того, сторона відповідача, обґрунтовуючи свої заперечення проти вимог позивача, вказує на те, що є сумніви щодо відповідності копії розписки оригіналу в силу відсутності такого оригіналу, а також враховуючи, що підпис відповідача у розписці значно відрізняється від підпису відповідача у власному паспорті; що відсутність у борговій розписці та договорі істотних умов, які встановлюють порядок повернення грошових коштів відповідачем, позбавило останню можливості виконати обов`язок щодо повернення грошових коштів; що порушення умов договору позики (про достовірність якої у відповідача є сумніви) відбулося з вини позивача, а тому прострочення боржника не настає.

Суд погоджується з доводами представника позивача, про те, що фактично з заяви неможливо встановити, які саме обставини заперечує відповідач, чи факт укладення договору, чи факт порушення зобов`язання за укладеним договором.

Інших вагомих обставин для перегляду відповідного заочного рішення суду представником відповідача не зазначено та до суду не надано.

Враховуючи, що у даному випадку відповідач ОСОБА_1 , відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, однак не повідомила суд про причини своєї неявки в судове засідання, в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростував висновки суду наведені в заочному рішенні від 19 січня 2022 року щодо позовних вимог ОСОБА_3 , а саме що між сторонами 06.11.2020 року було укладено договір позики, що підтверджується розпискою написаною власноручно ОСОБА_1 , де вона зазначила про свій обов`язок щодо повернення боргу у розмірі 568 доларів США та погодилася з розміром неустойки у розмірі 2 % від позиченої нею грошової суми за кожен день прострочення, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кукуруза Д.В., про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є всі підстави для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.285, 287, 288, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 523/15680/21 - залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Повний текст ухвали складено 29.01.2024 року.

Суддя: