Справа № 489/5864/23
Провадження № 2/489/301/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Петровського Л.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради; Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради,

встановив:

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Свої вимоги мотивував тим, що 18.09.2021 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_2 . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, в провадженні суду перебуває позов про розірвання шлюбу. Після припинення подружніх відносин дитина проживає разом з матір`ю, яка є відповідачем по справі. ОСОБА_1 створює штучні перешкоди для участі позивача у спілкуванні з сином, в позасудовому порядку врегулювати вказане питання не виявилось можливим.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд визначити йому наступні способи участі у вихованні сина ОСОБА_3 , 18.02.2022, особисте спілкування:

-вихідні дня з п`ятниці 17:00 год. до неділі 19:00 год., кожного тижня проводити за місцем проживання батька: АДРЕСА_1 ;

-у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком;

-кожного року на дні народження членів родини позивача (батька), 25 червня день народження мами позивача, бабуся сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 - день народження батька позивача, дідусь сина, і день народження позивача;

-в подальшому день побачення позивача з сином, він має право забирати сина з дому/дитячого садочка особисто;

-у випадку погіршення стану здоров`я, проходження лікування дитини, повідомляти позивача (батька) завчасно;

-зобов`язати відповідача за два дні до дня зустрічі з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це мене особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; залучено до участі у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради; витребувано у Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради письмовий висновок щодо розв`язання даного спору.

23.10.2023 від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги визнає частково. А саме не заперечує проти визначення участі батька у вихованні дитини, проте заперечує проти способів участі, запропонованих ним. Посилається на те, що дитина дуже маленька, віком один рік вісім місяців, потребує постійної присутності та піклування матері. Крім того, в неї є обґрунтовані застереження щодо поведінки позивача, який інколи буває агресивним, не в повному обсязі розуміє потреби дитини. Посилаючись на викладене, відповідач вважає за доцільне визначення участі батька у вихованні сина наступним чином: щосереди з 14:00 год. до 18:00 год., щонеділі з 14:00 год. до 18:00 год., за участі матері та згоди з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг та відпочинку дітей. Вважає, що після досягнення дитиною трирічного віку спосіб участі батька у вихованні сина може бути переглянуто.

12.02.2024 витребуваний висновок надійшов на адресу суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Петровський Л.А. позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визначала частково. Наполягала на тому, що участь батька у вихованні дитини необхідно встановити згідно графіку, запропонованого нею враховуючи малолітній вік сина.

Представники третіх осіб Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради; Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явились, від них неодноразово надходили заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 18.09.2021 (а.с. 6).

Від спільного проживання у сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від29.11.2023 по справі № 487/1174/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 02.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 108-109).

Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У відповідності до договору купівлі-продажу від 16.04.2002, посвідченого ПН ММНО ОСОБА_8 , ОСОБА_6 купив 33/50 часток житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади міста Миколаєва ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10). Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 13).

Зі змісту витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом на 04.09.2023 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 17).

Відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 525 від 26.09.2023, ОСОБА_1 хронічним алкоголізмом, наркозалежністю, токсикоманією, інш. психічними розладами не страждає.

До позовної заяви ОСОБА_1 долучено скрін-шоти листування у месенджері, згідно якого встановлено відсутність домовленості між батьками щодо визначення участі батька у вихованні та утриманні сина (а.с. 20-30).

Також до матеріалів справи ОСОБА_1 долучено флеш-накопичувач, на якому містяться відеозаписи з квартири відповідача, де зображено її спілкування з сином, а також скрін-шоти відеозапису, де зображений малолітній син сторін з іншою особою. В судовому засіданні відповідач пояснила, що на відеозаписі присутня її подруга.

Згідно довідки ТОВ «ВЕНБЕСТ» від 16.10.2023 за вих. № 36 ОСОБА_1 дійсно працює у вказаному товаристві на посаді помічника директора з технічного розвитку з 24.01.2020 по теперішній час; з 14.05.2022 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 47).

У відповідності до характеристики ТОВ «ВЕНБЕСТ» від 20.10.2023 за вих. № 37 ОСОБА_1 за час роботи у товаристві зарекомендувала себе як відповідальна, пунктуальна та уважна людина (а.с. 48).

Відповідно до виписки з медичної картки малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.07.2023 його мати вернулась до педіатра зі скаргами на рвоту, часті рідкі випорожнення, біль в животі. Діагноз: ФРШ (а.с. 49-50). З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що дитина отруїлась чебуреками, якими його нагодував батько.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 порушує його права як батька, чинить перешкоди у спілкуванні із сином ОСОБА_3 . ОСОБА_1 зазначає, що досягти домовленості з відповідачем про побачення з дитиною не вдається, вжиті позивачем заходи щодо мирного вирішення питання про участь батька у вихованні доньки та спілкуванні з нею не дали результатів.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У відповідності до частини другої статті 54 СК України усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім`ї.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Приймаючи рішення в інтересах дитини, суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.

Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Між сторонами по справі - батьками малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , існує спір щодо участі батька у вихованні сина, який не вдалося вирішити у позасудовому порядку.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради встановлено, що від спільного проживання в шлюбі подружжя Кузьміних має спільну дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітній ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю в кв. АДРЕСА_4 , за місцем реєстрації матері.

14.11.2023 спеціалістами служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради обстежено умови проживання малолітнього ОСОБА_3 та встановлено, що для дитини створені належні умови для проживання, повного і всебічного розвитку. Ярослав живе водній кімнаті з матір`ю, має окреме ліжко та дуже багато м`яких та спортивних іграшок відповідно до вікових особливостей, з гральною палатою, багато розвиваючих книжок, бізіборд та дошку для малювання. Мати дитини перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Батько дитини ОСОБА_1 проживає в буд. АДРЕСА_5 . 14.11.2023 спеціалістами служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради обстежено умови проживання батька дитини та встановлено, що для дитини створені належні умови для проживання, повного і всебічного розвитку.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради встановлено, що відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2023 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КУпАП, відповідно до змісту якої він робив спробу в нетверезому стані забрати сина та агресивно поводив себе відносно поліції. Також згідно записів з медичної карти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 25.07.2023 зафіксовано харчове отруєння дитини (зі слів матері батько нагодовував сина чебуреками).

Батько дитини надав скріншоти листування у мобільному месенджері, які свідчать про гострий конфлікт між батьками, в тому числі з питання утримання дитини.

Згідно соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб від 14.12.2023, фахівцями Центру 23.11.2023 було здійснено відвідування сім`ї ОСОБА_1 та встановлено, що в квартирі дотримуються санітарно-гігєнічних норм, все чисто та прибрано. Ярослав в повній мірі забезпечений речами першої необхідності: одягом та взуттям відповідно до віку, іграшками, продуктами харчування. Для хлопчика об лаштована окрема кімната, окреме спальне місце та місце для гри.

Підстав, які б перешкоджали батькові та матері виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною фахівцями Центру не виявлено.

Згідно з викладеним, виходячи з інтересів дитини, відповідно до ст.ст. 19, 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за доцільне визначити участь батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надавши йому можливість спілкування з дитиною за наступним графіком: щосереди з 14-00 до 18-00 години, щонеділі з 14-00 до 18-00 години, за участі матері та згоди з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг та відпочинку дітей. Після досягнення дитиною трьох років можливі побачення батька з дитиною без присутності матері.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «Хант проти України», № 31111/04, § 54).

У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

У статті 5 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації наголошено на необхідності вжиття заходів щодо зміни соціальних та культурних моделей поведінки чоловіків і жінок для досягнення викоренення забобонів, звичаїв та всіх інших проявів, що ґрунтуються на ідеї неповноцінності чи зверхності однієї із статей або стереотипності ролі чоловіків і жінок, а також визначення загальної відповідальності чоловіків і жінок за виховання та розвиток своїх дітей за умови, що в усіх випадках інтереси дітей мають перевагу.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів з малолітньою дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.

Як було встановлено судом, після припинення подружніх відносин малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом матір`ю.

Обставини справи свідчать про наявність перешкод у батька в спілкуванні з сином, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо усунення цих перешкод та визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

На переконання суду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, у тому числі відомостей компетентних державних органів, які б давали підстави стверджувати про наявність негативного впливу зі сторони батька на виховання та розвиток сина, а його психоемоційний стан не дозволяє їм зустрічатися.

Позивач та відповідач мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Жодних переваг, пріоритету у спілкуванні та вихованні дитини відповідач не має, хоч син і проживає з нею.

Наслідки особистого конфлікту між батьками негативно впливають на дитину. Існування між сторонами неприязних стосунків ускладнює погодження ними форм та методів спілкування з сином, тож зобов`язання матері не чинити відповідні перешкоди батькові дитини, визначене судовим рішенням, сприятиме розумінню з її боку того, що права кожного з батьків є рівними. Дитина повинна спілкуватися як з матір`ю, так і з батьком.

Враховуючи наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки участь батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею відповідає її інтересам, забезпечує справедливу рівновагу між забезпеченням прав дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини, постійне проживання дитини станом на теперішній час разом з матір`ю, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому визначаючи графік спілкування батька з сином, суд приймає до уваги малолітній вік дитини (два роки), графік його життєдіяльності протягом дня (режим денного сну), ту обставину, що позивач працює протягом робочого тижня, встановлені факти відсутності в повному обсязі розуміння з боку батька потреб малолітньої дитини та способів догляду за ним (зокрема годування). Керуючись викладеними обставинами, суд частково не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (не враховує режим денного сну дворічної дитини та ту обставину, що середа це робочий день, та в період з 14:00 год. до 17:00 год. батько дитини може перебувати на роботі).

Враховуючи вищевикладене, необхідно визначити участь позивача у вихованні сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: щосереди з 17:00 год. до 19:00 год., щонеділі з 15:00 год. до 18:00 год. за участі матері з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг і відпочинку для дітей; святкові дні (день народження батька, день народження дитини, Різдво, Новий Рік, Великдень) - на нейтральній території з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг і відпочинку для дітей з 15:00 год. до 18:00 год. за участі матері; після досягнення дитиною трьох років побачення батька з дитиною щосереди з 17:00 год. до 19:00 год., щонеділі з 15:00 год. до 18:00 год. та день народження батька з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг і відпочинку для дітей - без присутності матері; після досягнення дитиною трьох років святкові дні (Різдво, Новий Рік, Великдень) - почергово за місцем проживання кожного з батьків або на нейтральній території з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг і відпочинку для дітей (за домовленістю між батьками щодо узгодження часу та місця), починаючи з батька з наступного після досягнення дитиною трьох років Великодня.

Керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 27, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради; Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 наступний спосіб у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

щосереди з 17:00 год. до 19:00 год., щонеділі з 15:00 год. до 18:00 год. за участі матері з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг і відпочинку для дітей;

святкові дні (день народження батька, день народження дитини, Різдво, Новий Рік, Великдень) - на нейтральній території з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг і відпочинку для дітей з 15:00 год. до 18:00 год. за участі матері;

після досягнення дитиною трьох років побачення батька з дитиною щосереди з 17:00 год. до 19:00 год., щонеділі з 15:00 год. до 18:00 год. та день народження батька з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг і відпочинку для дітей - без присутності матері;

після досягнення дитиною трьох років святкові дні (Різдво, Новий Рік, Великдень) - почергово за місцем проживання кожного з батьків або на нейтральній території з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг і відпочинку для дітей (за домовленістю між батьками щодо узгодження часу та місця), починаючи з батька з наступного після досягнення дитиною трьох років Великодня.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

третя особа: Служба у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, адреса: м. Миколаїв, просп. Богоявленський, 1;

третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст рішення складено 11.04.2024.

Суддя Г.А. Микульшина