Справа № 243/1953/22
Провадження № 2/243/141/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник, адвокат Фальченко Іван Володимирович до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою звернувсяОСОБА_1 в інтересах якого діє представник, адвокат Фальченко І.В. до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позов обґрунтовує тим, що дідусеві позивача ОСОБА_5 на праві власності належали 31/50 частка житлового будинку АДРЕСА_1 . Також, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка за цією адресою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1936 га, кадастровий номер :01:007:1667. ІНФОРМАЦІЯ_1 дідусь позивача ОСОБА_5 помер, та після його смерті згідно ст. 1268 ЦК України, як зареєстровані разом з ним на день смерті спадкоємці першої черги прийняли спадщину його дружина ОСОБА_6 , яка є бабусею позивача та ОСОБА_2 в рівних долях по 31/100. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_6 , після смерті якої спадщину прийняли позивач, як спадкоємець першої черги за правом представлення та ОСОБА_2 , який не оформив своє право власності на спадщину ні після смерті дідуся, ні після смерті бабусі, та місцезнаходження якого на тепреіщній час невідоме по 31/200 частки. На вказану частку будинку позивачу 28.04.2021 видане свідоцтво на спадщину. Також, постановою нотаріуса від 28.04.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину у виді земельної ділянки, у зв`язку з тим, що у державному акті не містяться визначення часток земельної ділянки, які належали померлим та зазначено, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності. Позивач вважає, що згідно ч.ч.1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України до нього повинно перейти право власності на 31/200 частку вказаної земельної ділянки. У зв`язку з чим позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 31/200 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1936 га, кадастровий номер :01:007:1667, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Фальченко І.В., що діє на підставі договору щодо надання правоовї допомоги та представництва інтересів від 20.01.2022 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1057097 від 15.02.2022 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Позивач у позовній заяві просив суд справу розглянути за його відсутності, за участю його представника.

Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області , будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Відповідачем на електронну адресу суду направлено лист про розгляд справи за відсутності його представника за наявними матеріалами та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали, будь-яких пояснень стосовно заявлених вимог суду не надали.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вказує позивач ОСОБА_1 , що не оспорюється іншими учасниками справи, його дідусеві ОСОБА_5 на праві власності належали 31/50 частка житлового будинку АДРЕСА_1 . Також, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка за цією адресою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1936 га, кадастровий номер :01:007:1667.

ІНФОРМАЦІЯ_1 дідусь позивача ОСОБА_5 помер, та після його смерті згідно ст. 1268 ЦК України, як зареєстровані разом з ним на день смерті спадкоємці першої черги прийняли спадщину його дружина ОСОБА_6 , яка є бабусею позивача та ОСОБА_2 в рівних долях по 31/100.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_6 , після смерті якої спадщину прийняли позивач, як спадкоємець першої черги за правом представлення та ОСОБА_2 , який не оформив своє право власності на спадщину ні після смерті дідуся, ні після смерті бабусі по 31/200 частки.

На вказану частку будинку позивачу ОСОБА_1 28.04.2021 державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І. видане свідоцтво про право на спадщину за законом, що долучене позивачем до позовної заяви.

Право приватної спільної часткової власності на 31/200 частки житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстроване 28.04.2021 за ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 254813229 від

Постановою державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. від 28.04.2021№ 977/02-31 ОСОБА_1 було відмовленоу вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, розташовної за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з невизначенням долей у державному акті земельної ділянки, яка належить садкоємцю та її співвласникам.

Спірназемельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1936 га, кадастровий номер :01:007:1667, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Ш-ДН № 096113 виданого 10.09.2001 Слов`янською міською Радою на підставі рішення Слов`янської міської ради від 20.10.1999 № 441/4.

Згідно довідки про оціночну вартість частки земельної ділянки слідує, що 300,08 кв. м. земельної ділянки площею 0,1936 га, кадастровий номер :01:007:1667, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 19293,50 гривень.

Зі спадкових справ наданих державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. від 09.02.2024 № 140/01-16 на підставі ухвали суду від 25.01.2024 слідує, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 196/2014 до майна померлого, та після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 заведена спадкова справа № 594/2016 до майна померлої. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги є його дружина ОСОБА_6 , та син - ОСОБА_2 , які прийняли спадщину в рівних долях по 31/100 частки. Після смерті ОСОБА_6 спадкоємецями першої черги за правом представлення є ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 по 31/200 частки.

Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 15 та ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За приписами ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який пережив, та батьки.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України)

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Пред`являючи позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що він є спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення після смерті своєї бабусі ОСОБА_6 , та судом під час розгляду справи було встановлено, що позивач як спадкоємець ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на відповідну йому частку житлового будинку АДРЕСА_1 , щосвідчить про часткове оформлення позивачем спадкових прав після померлої, а на відповідну йому частку земельної ділянки, яка також розташована за вказаною адресою, позивачу державним нотаріусом було відмовлено, оскільки у державному акті земельної ділянки, яка належить садкоємцю та її співвласникам невизначені її долі.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 слідує, що крім нього спадкоємцем першої після смерті його бабусі ОСОБА_6 , є також ОСОБА_2 , який є сином померлої, що також підтверджується матеріалами спадкової справи наданої державним нотаріусом на підставі ухвали суду та дослідженої судом в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, та звертає увагу сторони позивача, що належним відповідачем у справі є спадкоємець першої черги ОСОБА_2 .

Також, суд зазначає, що позивач ані під час підготовчого, ані під час судового розгляду не скористався своїм правом, передбаченим ст. 51 ЦПК України, подати клопотання про здійснення заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача.

Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Обов`язок та право визначати відповідача, до якого пред`являється позов, покладається на позивача.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав їх пред`явлення до неналежного відповідача.

Також суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися з аналогічним позовом до належного відповідача.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача.

Так, оскільки судом відмовлено позивачу в задоволені позову, а тому і стягнення витрат по сплаті судового збору за подання позивачем вказаного позову до суду, також задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1259, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник, адвокат Фальченко Іван Володимирович до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 10.04.2024.

Суддя І.Ю. Фалін