Справа № 495/1370/24
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П. 27.03.2024р. за підсудністю з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали вказаної позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суддя встановила, що справа підлягає передачі на розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Встановлено, що позивачем подано до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позов, де ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 та позбавити останню батьківських прав відносно спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частиною 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України не передбачає альтернативної підсудності для позову про позбавлення батьківських прав, тому територіальна юрисдикція позову про позбавлення батьківських прав визначена імперативно тільки за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Для випадків, коли невідоме зареєстроване місце проживання відповідача, то для цього закон встановлює певні правила (ч.9, ч.10 ст.28 ЦПК України). Інших випадків зміни територіальної підсудності, тобто інших підстав для недотримання та відступу від загального правила, встановленого статтею 27 ЦПК України - процесуальний закон не передбачає.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З сукупного аналізу наведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Як вбачається з позовної заяви, адреса проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .

Встановлено, що з відповіді № 458604 від 21.02.2024р. отриманої Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 13.06.2017р. по 24.01.2024р. була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 83).

Оскільки ОСОБА_2 знята з реєстрації 24.01.2024р., судом вирішено повторно перевірити місце реєстрації останньої.

З відповіді № 516113 від 29.03.2024р. з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 06.03.2024р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що не відносить до юрисдикції Корольовського районного суду м. Житомира.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 не підсудна Корольовському районному суду м. Житомира і підлягає передачі до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд. Недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.27-32, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради передати на розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (67707, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27) за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. П. Маслак