Номер провадження 2/754/882/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Негірьової О.Д.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача Огородника К.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки "ЗаРаз", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гришаєва Ірина Вікторівна про скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом про скасування державної реєстрації права власності.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.10.2021 між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір № КВ-00136/10-21/3010 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №2. Згідно кредитного Договору, кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 280000,00грн, в межах якого позичальник може отримувати будь-яку суму кредиту, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. В подальшому 17.10.2023 між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено додатковий Договір до кредитного Договору, за яким кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 590000,00грн, межах якого позичальник може отримувати будь-яку суму кредиту, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Також 12.10.2021 між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., за реєстровим № 10012. За яким в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним Договором було надано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності. Договором іпотеки передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником кредитного договору, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою правові вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». На виконання досягнутих погоджень, кредитодавцем на поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ «ПриватБанк» були надані кредитні кошти в загальній сумі 352261,00грн. В рахунок погашення заборгованості позивачкою було сплачено 6000,00грн. Від Кредитної спілки "ЗаРаз" позивачкою була отримана Вимога про усунення порушення зобов`язання, виконання якого забезпечено іпотекою, за якою станом на 09.12.2022 обліковується заборгованість в загальному розмірі 647832,80грн. Також вищевказаною вимогою було повідомлено, якщо в термін 30 днів, з дня отримання позичальником цього листа, не буде усунуто порушення умов кредитного Договору, то на підставі Договору іпотеки, кредитодавець як іпотекодержатель, матиме право зареєструвати право власності на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 . У вересні 2023 позивачу стало відомо, що відповідач 08.02.2023 здійснив реєстрацію права власності на предмет іпотеки на своє ім`я. Державна реєстрація була здійснена приватним нотаріусом на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 66354879 від 09.02.2023. При цьому в той же час, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2023, по справі № 754/1717/23 була задоволена заява позивача про забезпечення позову шляхом накладання арешту на предмет іпотеки. Позивачка зазначає, що нею були укладені всі вищевказані договори з дефектом її волі на несправедливих умовах. Задля захисту своїх законних прав позивачка неодноразово зверталась до суду з різними позовами. На підставі наведеного просить скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 за Кредитна спілка "ЗаРаз".

25.10.2023 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі. Призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

21.11.2023 до суду від представника Кредитної спілки "ЗаРаз", надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що підстава для скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора, на яку посилається позивачка, а саме: заборону у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) - є необґрунтованою. Оскільки така встановлена законом заборона щодо реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки, закріплену положеннями абз. 1 п. 5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку», стосується лише тих договорів, які оформлені до 17.03.2022 (дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норми на період дії воєнного стану»). За умови, що після 17.03.2022 до таких договорів за погодженням сторін не вносились зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Представник відповідача зазначає, що станом на дату звернення стягнення на предмет іпотеки, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстровані лише записи про обтяження (іпотека та заборона) на користь набувача права власності на предмет іпотеки. Жодним державним реєстратором в період з 09.02.2023 по дату направлення даного відзиву - реєстрація арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень квартири, що була передана відповідачу в іпотеку, з жодних підстав, зокрема і ухвали Деснянського районного суду м. Києва, по справі №754/1715/23 - не здійснювалась. Звертають увагу, що відповідачем подано до державного реєстратора вичерпний пакет документів, а тому оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором на підставі діючого законодавства та є правомірним. Зазначають, що позивачкою особисто отримано Вимогу про усунення порушень зобов`язання, виконання якого забезпечено іпотекою. Проте до теперішнього часу позивачкою, а ні розмір заборгованості за основним зобов`язанням, а ні висновок про ринкову вартість предмета іпотеки, в судовому порядку не оскаржено. Будь-які звернення на адресу відповідача, з метою врегулювання спірних правовідносин не здійснювались. Тому після спливу строку наданого для усунення порушень забезпеченого іпотекою зобов`язання, Кредитна спілка "ЗаРаз", в порядку та спосіб передбачений діючим законодавством та укладеними правочинами було задоволено іпотекою вимоги, про що позивачці направлено письмове повідомлення. Також представник Кредитної спілки "ЗаРаз" у своєму відзиві зазначає, що дата і час державної реєстрації набуття, зміни чи припинення права власності, фіксуються автоматично, та відповідають даті і часу реєстрації заяви. На підставі зазначено просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

22.01.2024 від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що укладення Додаткових угод до основних Договорів є домовленою формою внесення змін до Договорів і ніяким чином не припиняє дію основних договорів, що також вбачається зі змісту додаткових угод. Тому посилання відповідача на абз. 1 п. 5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» є такими, що не можуть бути прийняті. Вказує, що державна реєстрація нерухомого майна здійсненна відповідачем є незаконною, оскільки на момент реєстрації права власності на відповідача, існувала встановлена законом заборона щодо реалізації права іптекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки. Також звертає увагу, що у вересні 2023 року позивачу стало відомо, що відповідач 08.02.2023 здійснив реєстрацію права власності на предмет іпотеки на своє ім`я. Державна реєстрація була здійснена приватним нотаріусом на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 66354879 від 09.02.2023. При цьому в той же час, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2023, по справі №754/1717/23 була задоволена заява позивача про забезпечення позову шляхом накладання арешту на предмет іпотеки. На підставі вищенаведеного просить задовольнити позов в повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 28.03.2024 не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник кредитної спілки "ЗаРаз" в судове засідання, призначене на 28.03.2024 не з`явився. Подав до суду заяву з проханням слухати справу за відсутності представника відповідача. В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус в судове засідання не з`являлася, всі судові повідомлення та повістки повернулися до суду з поштовою відміткою «за закінчення терміну зберігання».

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення по справі у відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.

12.10.2021 ОСОБА_1 звернулась до Кредитної спілки "ЗаРаз" з заявою на отримання фінансового кредиту в розмірі 280 000,00грн на створення (початок) розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності, терміном на 36 місяців.

12.10.2021 між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір № КВ-00136/10-21/3010 про надання коштів у позику на умовах фінансування кредиту № 2.

Відповідно до п. 1.1. Договору, кредитодавець надає позичальникові фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 280 000,00грн, в межах якого позичальник може отримувати будь-яку суму кредиту, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми на умовах та в строки, встановлені цим Договором.

Плата за користування кредитом становить 36 відсотків річних. Тип процентної ставки - фіксована. Збільшення фінансової процентної ставки за договором можливо лише за письмовою згодою позичальника.

Згідно із п. 1.2. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит з цільовим призначенням - створення (початок) розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності позичальником.

Пунктом 2.1.1. Договору визначено, що кредитодавець має право, зокрема, вимагати від позичальника укладання договору щодо забезпечення виконання зобов`язання позичальника перед кредитором за Договором.

Відповідно до п. 4.1. Договору визначено, що зобов`язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується всім належним позичальнику на праві власності майном та коштами, на які згідно чинного законодавства України може бути звернено стягнення, та/або заставою та/або іншими видами забезпечення не забороненим законодавством.

У розділі 5 Договору викладені застереження позичальника щодо дійсності умов Договору, зокрема при укладанні цього Договору позичальник стверджує, що: він є повністю дієздатним, його волевиявлення є вільним і відповідає його внутрішній волі, він не перебуває під впливом тяжких для нього обставин чи примусу, чітко усвідомлює всі умови договору та не перебуває під впливом помилки чи обману, він вважає умови цього договору вигідними для себе.

12.10.2021 між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, який посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., та зареєстровано в реєстрі за № 10012.

Згідно із п. 1.1. Договорі іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за кредитним Договором №КВ-00136/10-21/3010 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № 2 від 12.10.2021, з будь-якими наступними змінами до нього, щодо своєчасного повернення фінансового кредиту у формі кредитної лінії з лімітом сумі 280000,00грн, щомісячної сплати процентів за користування кредитом, відповідно до передбаченої відсоткової ставки та взаємопогодженого сторонами механізму зміни відсоткової ставки, сплати комісій, пені та штрафу у випадках та розмірах, передбачених кредитним договором, укладеним між іпокекодержателем та іпотекодавцем, наступне нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 36,9кв.м.

Відповідно до п. 1.2. Договору іпотеки визначено, що заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 560 000,00грн.

Пунктом 4.1 Договору іпотеки визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником кредитного Договору, іпотекодержатель має право, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із п. 4.5. Договору іпотеки, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: - на підставі рішення суду; - на підставі виконавчого напису нотаріуса; - шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»; - шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві, на підставі договору купівлі-продажу, в порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; - шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки, через укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем у порядку, встановленому ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування , операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

За рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, і складаються, включаючи, але не обмежуючись, з суми заборгованості по кредиту, що наданий згідно з кредитним договором, несплачених відсотків за користування кредитом, комісій, інших платежів, що передбачені цим договором та Договором про іпотечний кредит, збитків завданих про строчкою виконання, штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного Договору та/або цим Договором, витрат пов`язаних з пред`явленням вимоги за зобов`язаннями за кредитним Договором і звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі витрат що понесені іпотеко держателем для вчинення нотаріусом виконавчого напису та інших нотаріальних дій, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих в наслідок порушення умов цього Договору та умов кредитного Договору, витрат на здійснення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, які поніс іпотеко держатель (п. 4.10. Договору іпотеки).

29.10.2021 між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до кредитного договору №КВ-00136/10-21/3010 від 12.10.2021.

Відповідно до умов Додаткового договору від 29.10.2021, сторони дійшли згоди про наступне: внести зміни в п.1.1. та викласти в новій редакції: «1.1. Кредитодавець надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 330 000,00грн, в межах якого позичальник може отримувати будь-які суму кредиту, та зобов`язується повертати їх на умовах, що передбачені цим Договором».

Інші умови Договору №КВ-00136/10-21/3010 від 12.10.2021 залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

29.10.2021 між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 12.10.2021, зареєстровано в реєстрі за № 10012.

Відповідно до умов Договору про внесення змін, сторони погодили наступне, пункт 1.1., 1.2., Договору іпотеки викласти в новій редакції: «п. 1.1. Іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за кредитним Договором №КВ-00136/10-21/3010 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № 2 від 12.10.2021, з будь-якими наступними змінами до нього, щодо своєчасного повернення фінансового кредиту у формі кредитної лінії з лімітом сумі 330 000,00грн, щомісячної сплати процентів за користування кредитом, відповідно до передбаченої кредитним Договором відсоткової ставки та взаємопогодженого сторонами механізму зміни відсоткової ставки, сплати комісій, пені та штрафу у випадках та розмірах, передбачених кредитним Договором, укладеним між іпокекодержателем та іпотекодавцем, наступне нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 36,9кв.м; п.1.2. Заставна вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 660 000,00грн».

25.01.2022між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до кредитного договору №КВ-00136/10-21/3010 від 12.10.2021.

Відповідно до умов Додаткового договору від 25.01.2022, сторони дійшли згоди про наступне: внести зміни в абзац 1 п.1.1. та викласти в новій редакції: «1.1. Кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 450 000,00грн, в межах якого позичальник може отримувати будь-які суму кредиту, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми на умовах та в строки, встановлені цим Договором».

Інші умови Договору №КВ-00136/10-21/3010 від 12.10.2021 залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

25.01.2022 між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 12.10.2021, зареєстровано в реєстрі за № 10012.

Відповідно до умов Договору про внесення змін, сторони погодили наступне, пункт 1.1., 1.2., Договору іпотеки викласти в новій редакції: «п. 1.1. Іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за кредитним Договором №КВ-00136/10-21/3010 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № 2 від 12.10.2021, з будь-якими наступними змінами до нього, щодо своєчасного повернення фінансового кредиту у формі кредитної лінії з лімітом сумі 450000,00грн, щомісячної сплати процентів за користування кредитом, відповідно до передбаченої кредитним Договором відсоткової ставки та взаємопогодженого сторонами механізму зміни відсоткової ставки, сплати комісій, пені та штрафу у випадках та розмірах, передбачених кредитним Договором, укладеним між іпокекодержателем та іпотекодавцем, наступне нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 36,9кв.м; п.1.2. Заставна вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 900 000,00грн».

17.10.2022 між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до кредитного договору №КВ-00136/10-21/3010 від 12.10.2021.

Відповідно до умов Додаткового договору, сторони дійшли згоди про наступне: внести зміни в абзац 1 п.1.1. та викласти в новій редакції: «1.1. Кредитодавець надає позичальникові фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 590000,00грн, в межах якого позичальник може отримувати будь-які суму кредиту, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми на умовах та в строки, встановлені цим Договором».

Інші умови Договору №КВ-00136/10-21/3010 від 12.10.2021 залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

17.10.2022 між Кредитною спілкою "ЗаРаз" та ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 12.10.2021, зареєстровано в реєстрі за № 10012.

Відповідно до умов Договору про внесення змін, сторони погодили наступне, пункт 1.1., 1.2., 3.3.3. Договору іпотеки викласти в новій редакції: «п. 1.1. Іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за кредитним Договором №КВ-00136/10-21/3010 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № 2 від 12.10.2021, з будь-якими наступними змінами до нього, щодо своєчасного повернення фінансового кредиту у формі кредитної лінії з лімітом сумі 590000,00грн, щомісячної сплати процентів за користування кредитом, відповідно до передбаченої відсоткової ставки та взаємопогодженого сторонами механізму зміни відсоткової ставки, сплати комісій, пені та штрафу у випадках та розмірах, передбачених кредитним договором, укладеним між іпокекодержателем та іпотекодавцем, наступне нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 36,9кв.м; п.1.2. Заставна вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 1 000 000,00грн; п.3.3.3. 3% від заставної вартості предмету іпотеки за кожний випадок порушення п.2.1.1.Договру».

09.12.2022 Кредитною спілкою "ЗаРаз" було направлено ОСОБА_1 . Вимогу про усунення порушення зобов`язання, виконання якого забезпечено іпотекою (в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Вимогою повідомлено ОСОБА_1 , що нею не виконуються умови кредитного Договору та не сплачуються грошові кошти згідно із встановленим графіком платежів, та не виконуються умови Договору іпотеки. Станом на 09.12.2022 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальному розмірі 647 832,80грн. Одночасно сповіщають ОСОБА_1 , якщо в термін 30 днів з дня отримання цього листа не буде усунуто порушення умов кредитного Договору, то зокрема, у відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», на підставі Договору іпотеки, іпотекодержатель Кредитна спілка "ЗаРаз" матиме право зареєструвати право власності на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 , на своє ім`я.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 , отримала вищевказану Вимогу 14.12.2022, що підтверджується її підписом.

На замовлення Кредитної спілки "ЗаРаз", Товариством з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія Воркінг» було зроблено Звіт про оцінку майна однокімнатної квартири, загальною площею 36,90кв.м, житловою площею 19,20кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до Висновку зробленому у Звіті, ринкова вартість вищевказаної квартири становить 18869дол США, що за курсом Нацбанку України, станом на день оцінки, становить 690 000,00грн.

08.02.2023 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66354879 від 09.02.2023 14:01:00, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гришаєвою І.В., квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за Кредитною спілкою "ЗаРаз".

13.02.2023 Кредитна спілка "ЗаРаз" направила ОСОБА_1 повідомлення, що 08.02.2023, на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» зареєстровано право власності Кредитної спілки "ЗаРаз" на квартиру АДРЕСА_1 .

09.02.2023 Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, по справі № 754/1718/23, задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії ухвал судів, відповідно з яких вбачається, що позивачка ОСОБА_1 зверталась з позовними заявами до Кредитної спілки "ЗаРаз з вимогами про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків недійсності.

Відповідно до частини першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

За правилами ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно.

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (стаття 12 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Із наведеного слідує, що згідно з умовами договору іпотеки та відповідно до вказаних вище норм матеріального права підставами для задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання є надсилання іпотекодавцю та боржнику (позичальнику) письмової вимоги про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором.

Отже направлене Кредитною спілкою «ЗаРаз» повідомлення ОСОБА_1 відповідає вимогам частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку», та містить вимоги про усунення порушень та змісту порушених зобов`язань.

Крім того судом беззаперечно встановлено, що за позивачкою ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальному розмірі 647 832,80грн, яка як на час здійснення спірної реєстрації так і на час розгляду справи не була погашена позивачкою. Будь-яких належних та достатніх доказів щодо спростування заборгованості за кредитним договором позивачка ОСОБА_1 суду не надала.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність або спеціальне майнове право на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В постанові Верховного Суду від 23 лютого 2023 року по справі № 372/548/20 (провадження № 61-10404св22) вказано, що «частиною третьою статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності; у разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року по справі № 306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19) акцентувала на тому, що ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. При цьому непогодження оцінки предмета іпотеки з власником майна не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності, оскільки основною підставою для скасування такого рішення є відсутність такої оцінки».

Тобто, станом на час прийняття оспорюваного рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на виконання вимог частини третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» та умов Договору іпотеки для визначення ціни придбання за якою іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність, була проведена експертна оцінка предмета іпотеки на день придбання.

Відповідно до Звіту про оцінку предмету іпотеки, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , становить 18869дол США, що за курсом Нацбанку України, станом на день оцінки, становить 690 000,00грн.

Отже, відповідачем, Кредитною спілкою «ЗаРаз» оцінку вартості предмета іпотеки було проведено відповідно до частини шостої статті 37 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, і зазначена оцінка була чинною на момент переходу права власності до іпотекодержателя.

Крім того, відповідно до пунктів 4.1., 4.5.3 Договору іпотеки, сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником кредитного Договору, іпотекодержатель має право, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»;

Тобто, сторони погодили передачу права власності за іпотекодержателем у випадку невиконання зобов`язань за кредитним договором як добровільний спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2)нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

З набранням чинності Законом України від 04.07.2012 року №5037-VI Закон України «Про нотаріат» було доповнено статтею 461, що стосується здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином, з 01.01.2013 нотаріуси України отримали повноваження щодо проведення реєстрації права власності, користування нерухомим майном, усіх інших речових прав і їх обтяжень безпосередньо під час вчинення нотаріальної дії.

Нотаріуси здійснюють усі повноваження державного реєстратора, крім ведення реєстраційних справ та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Таким чином,нотаріус у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій щодо нерухомого майна має право здійснювати державну реєстрацію будь-якого речового права та будь-якого обтяження відносно цього нерухомого майна, без обмежень.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 9 вищезазначеного Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

Також державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін .

Усі без виключення реєстраційні дії у Державному реєстрі прав здійснюються реєстратором на підставі заяви, поданої йому правоволодільцем чи його уповноваженим представником (власником майна, його набувачем, обтяжувачем тощо); нотаріус вносить до реєстру відомості щодо особи, яка подала заяву, об`єкта нерухомого майна, документів, поданих йому для проведення реєстрації тощо.

Згідно із пунктом 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень,є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень моментом прийняття заяви про державну реєстрацію вважається дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Отже, судом встановлено, що державним реєстратором, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гришаєвою І.В., у відповідності до вимог діючого законодавства, було прийнято обґрунтоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66354879 від 09.02.2023 на квартиру АДРЕСА_1 за Кредитної спілкою «ЗаРаз», на підставі звернення кредитної спілки, до суб`єкта державної реєстрації прав, зокрема, до нотаріуса, із відповідною заявою та необхідним пакетом документів.

Проте, в супереч вимогам статей 76, 84 ЦПК України, позивачкою не доведено перед судом той факт, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гришаєвою І.В., не було дотримано вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого по становою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, що стосується посилання позивачки на заборону щодо реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки, закріплену положеннями абз. 1 п. 5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку», стосується лише тих договорів, які оформлені до 17.03.2022 (дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норми на період дії воєнного стану»), суд дійшов до такого.

Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України доповнила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» пунктом 5-2 такого змісту:

«5-2.У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти),статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

При цьому, слід врахувати, що між сторонами 12.10.2021 було укладено кредитний договір № КВ-00136/10-21/3010 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № 2, відповідно до умов якого чітко, конкретно і беззастережно визначено, що кредитодавець надає позичальнику кредит з цільовим призначенням створення (початок) розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності позичальником.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, кредит це завжди передача банком або іншою фінансовою установою (кредитодавцем) грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором; за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути кошти та сплатити проценти за користування.

Нормою пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що споживчий кредит (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Як наслідок, суд приходить до переконливого висновку про те, що укладений між сторонами кредитний договір № КВ-00136/10-21/3010 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № 2 від 12.10.2021, не є споживчим кредитом в розумінні Закону України «Про споживче кредитування».

У зв`язку із цим, суд не вбачає підстав для застосування норми пункту 5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку», оскільки заборона реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки, у відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», поширюється лише щодо майна, що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці саме за споживчими кредитами.

Також суд звертає увагу, що як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки (постанова Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №182/5322/18).

Крім того, Верховний Суд в постанові від 30 березня 2020 року у справі №387/554/18 зазначив, що "Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети".

Таким чином суд приходить до висновку, що твердження позивачки ОСОБА_1 , що при укладенні нею кредитного Договору та Договору іпотеки вона не мала вільного волевиявлення та уклала оскаржуваний кредитний Договір та Договір іпотеки маючи дефект волі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Так, у випадку, коли воля суб`єкта правочину формувалася не вільно і не відповідала волевиявленню, тобто з дефектом волі правочини були вчинені: під впливом помилки (ст. 229 ЦК); під впливом обману (ст. 230 ЦК); під впливом насильства (ст. 231 ЦК); під впливом тяжкої обставини (ст. 233 ЦК); внаслідок зловмисної домовленості представника з другою стороною (ст. 232 ЦК), такі правочини визнаються недійсними.

Однак на підтвердження дефекту волі, позивачкою не надано суду належних доказів цьому. Посилання позивачки на те, що в 2019 році вона розлучилась, а в червні 2021 їй було встановлено діагноз помірний депресивний епізод, суд не бере до уваги. Так як при підписанні кредитного Договору від 12.10.2021, позивачкою підписані застереження, щодо дійсності умов договору. Відповідно до яких вона підтверджує, що є повністю дієздатною, її волевиявлення є вільним і відповідає її внутрішній волі, вона не перебуває під впливом тяжких для неї обставин чи примусу, чітко усвідомлює всі умови договору та не перебуває під впливом помилки чи обману, вважає умови цього договору вигідними для себе.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення її вимог, як це передбачено статтями 76-79 та 81 ЦПК України.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові покладається на позивача.

Таким чином, оскільки судом в позові відмовлено, сплачений судовий збір позивачу не повертається, а витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись Конституцією України, Законом України "Про іпотеку", Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України від 15 березня 2022року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» статтями 15,572, 575, 590 Цивільного кодексу України, статтями 2, 12, 13, 76-79, 81, 82, 141, 262-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Кредитної спілки "ЗаРаз", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гришаєва Ірина Вікторівна про скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Судові витрати покладається на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Кредитна спілка "ЗаРаз, адреса місцезнаходження: м. Київ, вулиця В. Забіли, буд. 5, оф. 122, .

Відповідач: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гришаєва Ірина Вікторівна, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4

Повний текст рішення складено та підписано 08.04.2024, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суддя В.В. Бабко