Справа № 489/6494/23
Номер провадження 2-о/489/18/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

присяжних засідателів: Гайдучик Т. І., Коржан Т. А.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С. В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_2 (далі заявник), заінтересована особа Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою

встановив

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В заяві зазначено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був одружений з ОСОБА_4 з 24.04.1981 по 17.02.1998. За період шлюбу батьками заявника було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 . Батько заявника є співвласником 1/5 частки вище вказаної квартири. Після розлучення батьків заявника, ОСОБА_3 приблизно в лютому-березні 1998 року знявся з місця реєстрації. Заявнику не відомо де зареєстрований батько, за свідченнями спільних знайомих, ОСОБА_3 зареєстрований у Вінницькій області, однак будь-які докази відсутні. З того часу місцезнаходження ОСОБА_3 заявнику не відоме, за попереднім місцем свого проживання він не з`являвся та більше не проживав. Будь-яких інших контактів зі своїм батьком заявник не має, а самостійні пошукові дії з розшуку, жодних результатів не дали. ОСОБА_3 довгий час працював на Миколаївському трансформаторному заводі, але був звільнений звідти. В іншому зареєстрованому шлюбі батько заявника не перебував. 02.10.2023 заявник звернувся із заявою до правоохоронних органів про розшук свого батька. Заява зареєстрована до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001265. Результати по розшуку поки відсутні. Відповідно до Акту про не проживання та відсутність фізичної особи за останнім місцем реєстрації та проживання від 17.10.2023, свідками-сусідами підтверджено відсутність ОСОБА_3 з березня 1998 року за місцем свого останнього проживання та за адресою належного йому майна. ОСОБА_3 за весь час своєї відсутності за адресою належного йому нерухомого майна жодного разу не здійснював платежі щодо утримання своєї власності, в якій має 1/5 частку. Визнання ОСОБА_3 безвісти відсутнім необхідно заявнику для визначення правового режиму сумісного майна. Тому, заявник просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Російській Федерації, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , безвісно відсутнім з березня 1998 року.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник заявника в судовому засіданні просив задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки до суд не повідомив. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.05.1981 вбачається, що батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 .

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 23.06.2011, 24.04.1981 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Розірвано шлюб 17.02.1998.

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 17.06.1994, яке видане згідно з розпорядженням №338 від 17.06.1994, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 .

02.10.2023 ОСОБА_2 звернувся до начальника ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області з заявою про розшук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та при встановленні місця знаходження останнього заявник просив інформувати його негайно (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001265 від 04.10.2023).

З Акту про не проживання та відсутність фізичної особи за останнім місцем реєстрації та проживання від 17.10.2023 вбачається, що ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_9 (адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_10 (адреса: АДРЕСА_5 ) посвідчили своїми підписами той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , відсутній за вказаною адресою з березня 1998 року, не проживає та не здійснює догляду і не утримує свою частку в спільному нерухомому майні. З того часу його жодного разу ніхто не бачив та не спілкувався. З колишньою дружиною та дітьми не спілкувався.

З відповідей на запит щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за періоди: з 1 кварталу 2001 року по 4 квартал 2005 року, з 1 кварталу 2006 року по 4 квартал 2010 року, з 1 кварталу 2011 року по 4 квартал 2015 року, з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2020 року, з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2023 року вбачається, що відсутня інформація про доходи ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Відповідно до відповіді з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 18.01.2024 згідно баз даних одержувачів пенсій, страхових виплат, житлових субсидій та пільг ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку як одержувач будь-якого виду виплат в Головному управлінні не перебуває.

Згідно з відповіді з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 16.01.2024 за даними інформаційно-комунікаційної системи ДМС, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 22.01.1998 Ленінським РВВС м. Миколаєва УМВС України в Миколаївській області. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 не оформлювався.

З відповіді з Національної служби здоров`я України (НСЗУ) від 25.01.2024 вбачається, що за результатами перевірки відомостей у Реєстрі декларацій центральної бази даних електронної системи охорони здоров`я за наданими параметрами пошуку, декларації пацієнта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлені (станом на 24.01.2024).

З відповіді з ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області від 12.01.2024 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в розшуку, як безвісно зникла особа за відділенням поліції №2 Миколаївського РУ поліції ГУНП в Миколаївській області, у зв`язку з чим заведено ОРС "Розшук" №0223058. На теперішній час місцезнаходження ОСОБА_3 , не встановлено. Проводяться розшукові заходи щодо його встановлення.

Згідно з відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 05.02.2024 відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.11.2017 по 05.02.2024 (станом на 15:20 год.) в базі даних не виявлено.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

В ч.ч. 1, 2 ст. 43 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (ст. 45 ЦК України).

Згідно з ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

В постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 225/1297/17 від 07.05.2018, у справі № 225/882/17 від 22.11.2018 зазначено, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 317/3139/15-ц від 28.02.2018 визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином як не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті.Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначили, що з 1998 року ОСОБА_3 не проживає у кв. АДРЕСА_1 , з сином не спілкується, його місцезнаходження не відоме.

Суд враховує, що більше, ніж один рік (з 1998 року) в місці постійного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , немає відомостей про місце його перебування та отримати такі відомості неможливо.

Враховуючи надані до суду докази в сукупності та приймаючи до уваги, що визнання особи безвісно відсутньою необхідно заявнику для реалізації в повному обсязі його прав (зокрема, визначення правового режиму сумісного майна), суд вважає заявлені вимоги щодо визнання особи безвісно відсутньою обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що необхідно визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в Російській Федерації, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , безвісно відсутнім. Особа вважається безвісно відсутнім з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 293, 305-309 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в Російській Федерації, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Інформація про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_6 .

Заінтересована особа: Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради, , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.04.2024.

Суддя В. В. Кокорєв

Присяжні Т. І. Гайдучик

Т. А. Коржан