Справа № 643/2049/19
Провадження № 4-с/643/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Іщенко Ю.Д.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник Оксани Юріївни, заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 , про скасування постанови щодо накладення штрафу,

в с т а н о в и в:

12.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник Оксани Юріївни про накладення штрафу від 27.06.2023 р. у виконавчому провадженні №64299113.

03.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненою скаргою на дії старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник Оксани Юріївни, в якій просив визнати дії щодо винесення постанови від 27.06.2023 р. старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник Оксани Юріївни про накладення штрафу на заявника у виконавчому провадженні №64299113 протиправними; скасувати постанову старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник Оксани Юріївни про накладення штрафу від 27.06.2023 р. у виконавчому провадженні №64299113. В обгрунтування скарги посилався на ті обставини, що в провадженні Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №64299113 за судовим наказом № 643/2049/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Так, 27.06.2023 державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №64299113 було винесено постанову про накладення штрафу на боржника (заявника) ОСОБА_1 у розмірі 8416,90 грн., що відповідає 20% від суми заборгованості зі сплати аліментів 42084,52 грн. Як було зазначено державним виконавцем Шелівальник О.Ю. в оскаржуваній постанові про накладення штрафу, то згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у боржника (заявника) існує заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Вважає, що постанова державного виконавця про накладення штрафу на боржника (заявника) ОСОБА_1 є протиправною, виходячи з наступного: ОСОБА_1 було здійснено погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі 22.06.2023. В підтвердження факту, що боржником було повністю погашено борг зі сплати аліментів, державним виконавцем Шелівальник О.Ю. було винесено відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження №64299113 від 29.06.2023 р. Однак на дату винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу на боржника, борг був повністю погашений, що відповідає ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, при винесенні постанови про накладення штрафу головним фактором є саме наявність заборгованості, однак на момент накладення штрафу, заборгованість зі сплати аліментів була погашена боржником у повному обсязі, а тому вказана оскаржувана постанова, на думку заявника, не відповідає вимогам чинного законодавства та є протиправною. Крім того, в Автоматизованій системі виконавчих проваджень міститься фото квитанції про сплату заборгованості з аліментів під порядковим номером 39, яку державний виконавець долучила 22.06.2023, що свідчить про її обізнаність в тому, що на дату 22.06.2023 борг зі сплати аліментів ОСОБА_1 був повністю погашений. Вважає також, що державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу, взагалі не було враховано поважності причин, за яких боржником (заявником) ОСОБА_1 не здійснювалась оплата заборгованості зі сплати аліментів та не здійснено жодних дій для з`ясування обставин такої не сплати. Поважними причинами не здійснення сплати аліментів було те, що фактично дитина проживала разом із батьком, тобто боржником, та перебувала на повному його утриманні, і в цей же час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був тривалий судовий спір щодо заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_1 та звільнення від сплати аліментів. Крім того, сам судовий наказ від 04.04.2019, який був виданий 02.05.2019, фактично був поданий ОСОБА_2 (стягувачем) до органу ДВС лише 04.02.2021. Заборгованість зі сплати аліментів утворилася не внаслідок того, що після відкриття виконавчого провадження боржник умисно не здійснював сплату аліментів, а вона утворилася до пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання з незалежних від нього причин. Крім того, аліменти та штраф є власністю дитини, а заявник не впевнений, що ОСОБА_2 витратить вказані кошти на користь дитини (а.с. 95-101).

Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року залучено в якості заінтересованої особи при розгляді скарги стягувача ОСОБА_2 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав доводи скарги, посилаючись на вищенаведене, та просив скаргу задовольнити. Також зазначив, що неповнолітня дочка ОСОБА_4 мешкає з ним, у дочки відсутнє бажання спілкуватися з матір`ю ОСОБА_2 .

Представник державної виконавчої служби - Старший державний виконавець Шелівальник О.Ю., яка діє на підставі виданої довіреності, направила суду відзив на скаргу, в якому в задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу просила відмовити. В обгрунтування позиції виконавчої служби у відзиві зазначила, що згідно даних АСВП встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 64299113 з виконання судового наказу №643/2049/19, виданого 02.05.2019 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

04.02.2021 керуючись статтями 3, 4, 24, 23, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судових контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень. Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно останнього наявного в матеріалах виконавчого провадження розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем 18.05.2023, загальна заборгованість по виконавчому провадженню за період з 12.02.2019 по 13.08.2020 становила 42084,52 грн., що складає суму заборгованості, яка перевищує суму платежів за шість місяців. Частиною чотирнадцятою статті 71 Закону передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. У пункті 8 глави ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону. 27.06.2023, керуючись ст. 71 Закону, державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 8416,90 грн. Боржник доходить висновку про протиправність постанови про накладення штрафу виходячи з того, що на момент накладення штрафу заборгованість зі сплати аліментів була погашена у повному обсязі. Виконавча служба вважає постанову про накладення штрафу правомірною та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного. Згідно абз.4 п.8 Інструкції суми штрафів стягуються виконавцем з боржника після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Тобто, такі фінансові нарахування є своєрідною компенсацією за вимушене очікування. Крім того, положення абзацу 1 частини чотирнадцятої статті 71 Закону, передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у повному розмірі, який дорівнює сумі платежів за один рік. Тобто зазначена норма містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржників, а не на період її виникнення. Дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника (а.с. 109-112).

18.09.2023 заявник ОСОБА_1 направив суду додаткові письмові пояснення на відзив державного виконавця, в яких зазначив, що положення абзацу 1 частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів, у повному розмірі, який дорівнює суми відповідних платежів за один рік. Тобто, зазначені норми містять вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника, а не на період її виникнення. Дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Крім того, вважає, що державний виконавець у своїх твердженнях невірно тлумачить поняття «накладення штрафу» та «стягнення штрафу» (а.с.126-129).

Заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, пояснення щодо скарги не надала. Направила суду заяву, в якій просила перенести розгляд скарги за станом її здоров`я, при цьому надала висновок МРТ за 21.01.2022.

Частинами першою, другою ст. 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цієї справи та цивільних справ №№ 643/2049/19, 643/3223/21, прийшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з судовим наказом № 643/2049/19 від 04.04.2019, виданим 02.05.2019 Московським районним судом м. Харкова, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року у справі №643/2049/19 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року.

05 листопада 2020 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі № 643/16933/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 30 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

04 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Андрусем П. А., на підставі заяви стягувача про примусове виконання, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64299113 на підставі судового наказу № 643/2049/19, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Машкіною І.О. від 03 березня 2021 року, за боржником ОСОБА_1 рахувалася заборгованість за період з квітня 2019 року по лютий 2021 року у розмірі 56733,50 грн.

Під час судового розгляду справи встановлено, що до 13 серпня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом зі своєю донькою проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечувалося сторонами та встановлено рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року в цивільній справі № 643/3223/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та припинення стягнення аліментів.

Починаючи з 13 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_2 змінила місце проживання та почала проживати окремо від ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3 .

Зазначеним рішенням суду від 02.06.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам з 13 серпня 2020 року, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 04 квітня 2019 року Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/2049/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Звільнено ОСОБА_1 з 13 серпня 2020 року від сплати аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 04 квітня 2019 року Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/2049/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року залишені без змін.

Згідно з останнім наявним в матеріалах виконавчого провадження № 64299113 розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем 18.05.2023, загальна заборгованість по виконавчому провадженню за період з 12.02.2019 по 13.08.2020 становила 42084,52 грн., що складає суму заборгованості, яка перевищує суму платежів за один рік.

Відповідно до вимог частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 22.06.2023 ОСОБА_1 здійснено погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі.

Однак, 27.06.2023 старшим державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник О.Ю. у виконавчому провадженні №64299113 винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 8416,90 грн. на підставі розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість складає: 42084,52 грн.

Згідно з правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2020 року у справі № 620/517/20 вказано, що нормами Закону № 2475-VIII посилено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів та зроблено висновок про те, що визначальним для вирішення справи є встановлення наявності заборгованості зі сплати аліментів на час винесення постанови про накладення штрафу та її розмір, який впливає на визначення суми штрафу. Зазначена правова позиція підтверджена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21).

Таким чином, станом на 27.06.2023 у заявника ОСОБА_1 була відсутня заборгованість по аліментах на виконання судового наказу № 643/20249/19 від 04.04.2019, виданого 02.05.2019 Московським районним судом м. Харкова.

Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 64299113 від 29.06.2023, виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 643/20249/19, виданого 02.05.2019 Московським районним судом м. Харкова, закрите, в зв`язку зі стягненням з боржника грошових коштів в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів на користь стягувача, виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафу накладеного виконавцем в повному обсязі.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами першою, другою статті 451 ЦПК України: за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим скаргу ОСОБА_1 задовольнити та визнати дії щодо винесення постанови від 27.06.2023 старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник Оксани Юріївни про накладення штрафу на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №64299113 протиправними та скасувати зазначену постанову.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії щодо винесення постанови від 27.06.2023 старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник Оксани Юріївни про накладення штрафу на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №64299113 протиправними.

Скасувати постанову від 27.06.2023 старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шелівальник Оксани Юріївни про накладення штрафу на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №64299113.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала суду буде складена до 26 березня 2024 року.

Суддя Харченко А.М.