Справа №639/6184/23
Провадження №2/639/239/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу №639/6184/23 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача завдану матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 63 321,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . 30.07.2023 внаслідок зривання шлангу подачі холодної води до бачку унітазу в квартирі АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище, в проекції над квартирою АДРЕСА_3 , сталося залиття квартири, в якій позивач мешкає. Внаслідок чого в квартирі АДРЕСА_3 пошкоджено стелю кухні, стіну коридору, підлогу, а також ванну кімнату та меблі. Вказане підтверджується Актом технічного обстеження від 03.09.2023, складеного представниками комплексу «Харківводовідведення», КП «Харківводоканал», а також мешканець та співвласника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 30.07.2023 написав заяву, якою підтвердив факт залиття та факт пошкоджень, завданих квартирі АДРЕСА_3 , де мешкає позивач, а також зобов`язався відносити пошкодження у найближчий час. Однак, відновлення пошкоджень не відбулося, ніяких пропозицій щодо відновлення пошкоджень на адресу позивача не надходило. Для визначення розміру завданої залиттям шкоди позивач змушений був звернутися до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Проексперт», з яким 16.09.2023 уклав договір на проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку № У209/23. Згідно зі Звітом про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна, № У209/23 від 18.09.2023, вартість матеріального збитку на дату оцінки 30.07.2023 складає 63321,00 грн. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_4 та повинні відшкодувати позивачу в солідарному порядку шкоду, завдану залиттям квартири позивача. Крім того, на сплату вартості робіт з оцінки завданої шкоди позивачем сплачено на користь ТОВ «Проексперт» 4500,00 грн, які на думку позивача, відносяться до судових витрат, та підлягають стягненню на його користь з відповідачів.

Позовна заява містить попередній (орієнтований) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи: 4500,00 грн сплачена позивачем на адресу ТОВ «Проексперт» сума за оцінку вартості матеріального збитку; 1073,60 грн сума судового збору.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2023 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

31 жовтня 2024 року на виконання ухвали суду від 24 жовтня 2023 року позивачем надано уточнену позовну заяву.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди. Призначити судове засідання.

16 листопада 2023 року від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого повідомили, що позивачем не доведено, що шкода заподіяна саме з вини відповідачів, адже наданий позивачем Акт технічного обстеження від 05.09.2023 складений не державною мовою, з виправленням дат, в ньому відсутня печатка; прізвища та підписи членів комісії написані почерком однієї людини; при цьому комісія не відвідувала квартиру відповідачів та огляд їх квартири не здійснювала. Разом з тим, відповідачі свою вину у завданні позивачу шкоди визнали частково та вказали, що на відшкодування цієї шкоди сплатили позивачу 400 доларів США.

21 листопада 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що відповідачі у відзиві факт підтоплення квартири АДРЕСА_3 не заперечували, а отже визнали цей факт, а тому вказана обставина не підлягає доказуванню. З огляду на це посилання відповідачів на недоліки Акту технічного обстеження є недоречними, оскільки даним Актом підтверджується лише факт залиття, який відповідачами визнається. Крім того, факт залиття підтверджується заявою ОСОБА_2 від 30.07.2023, який підтвердив факт залиття та пошкоджень, завданих квартирі АДРЕСА_3 , та зобов`язався відновити пошкодження, факт написання вказаної заяви відповідачами не заперечується. Вказав, що у 2022 році ніякого залиття його квартири не відбулося, та відповідачі нічим не підтверджують своє твердження, будь-яких коштів від жодних осіб на відшкодування завданої шкоди позивач не отримував.

30 листопада 2023 року від відповідачів надійшли заперечення на відповідь на відзив,згідно яких повідомили, що у 2021 та 2022 роках квартиру позивача було залито та наслідки попереднього залиття не були усунені, косметичного ремонту не проведено; позивачем не надано комісійного Акту від КП «Жилкомсервіс» за формою, передбаченої Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, яким би було зафіксовано сам факт затоплення: характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2024 для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 лютого 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. Призначено судове засіданні.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові вище.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав позов, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавшипояснення позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорені або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 , згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.11.2021 № 943 є наймачем однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , та зареєстрований у вказаній квартирі (а.с.8,9).

Отже позивач по справі, ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні пояснив, що 30 липня 2023 року сталося залиття його квартири сусідами зверху, які проживають в квартирі АДРЕСА_4 . Залиття сталося внаслідок зривання шлангу подачі холодної води до бачку унітазу в квартирі АДРЕСА_2 . Внаслідок цього в квартирі позивача було пошкоджено стелю кухні, стіну коридору, підлогу , а також ванну кімнату та меблі.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.09.2023, квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , відповідачам по справі. (а.с.66-68).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.74).

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Відповідно до ч. 1 ст.177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Зі змісту ст. 322 ЦК України вбачається, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто тягар утримання майна та відповідальність за нього несе саме власник.

Отже, відповідачі, як власники житла зобов`язані утримувати своє майно.

Так, позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що він одразу після залиття його квартири повідомив відповідачу ОСОБА_2 про дану подію. Відповідач в свою чергу відразу визнав свою вину, а тому позивачем комунальні служби для складання акту, саме 30 липня 2023 року, не викликались.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечуючи проти позову зазначив, що йому відомо про те, що у 2021 та 2022 роках квартира позивача неодаразово була залита та наслідки попередніх залиттів не були усунені, косметичного ремонту не проведено. Крім того, повідомив, що свою вину у завданні позивачу шкоди визнав частково, сплативши на відшкодування цієї шкоди позивачу 400 доларів США, однак будьяких доказів на підтвердження даного факту немає.

Позивач в судовому засіданні наполягав на тому, що в наслідок залиття його квартири, яке сталося 30 липня 2023 року, йому була заподіяна матеріальна шкода.

Вирішуючи спір між сторонами щодо відшкодування майнової шкоди, суд керується нормами цивільного процесуального законодавства, які визначають правила доказування у цивільному процесі, та положеннями матеріального закону, які регулюють зобов`язання, що випливають із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вказаних умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13.11.2019 у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Судом встановлено, що за фактом залиття квартири АДРЕСА_1 представниками УТО ВДС Новобаварського району Комплексу «Харківводовідведення» складено 05.09.2023 Акт (технічного обстеження), яким встановлено, що 05.09.2023 за адресою: АДРЕСА_6 проведено обстеження: 30.07.2023 сталося залиття квартири АДРЕСА_7 зірвало шланг подачі холодної води до бочку унітазу, внаслідок чого в квартирі АДРЕСА_3 було пошкоджено стелі кухні, стіну коридору, підлога, а також ванна кімната. Внутрішньобудинкові системи холодного водопостачання та водовідведення знаходяться у задовільному стані, течі та закупорок не мають. Водопостачання та водовідведення працюють в нормативному режимі. Вказаний акт підписаний представниками УТО ВДС Новобаварського району Комплексу «Харківводовідведення»: майстром ОСОБА_6 , слюсарем-сантехніком ОСОБА_7 , слюсарем-сантехніком ОСОБА_8 , мешканцем квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , представником дільниці № 43 КП «Жилкомсервіс» Віниченко О.Г. (а.с.10).

Відповідачі в судовому засіданні повідомили, що вказаний Акт не відповідає формі, що передбачена Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76; складений за їх відсутності та ними не підписано.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Так, пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Примірник акту міститься в додатку 4 до цих Правил.

Згідно з вимогами Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій факт залиття та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акта (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) дата настання залиття; 4) адреса квартири; 5) опис того, що трапилося (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено); 6) чітко зазначені причини залиття; 7) висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.; 8) підписи членів комісії та тих хто ознайомлений з актом.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц, (провадження № 61-28098св18), акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах.

Як вбачається з наданої копії Акту технічного обстеження від 05.09.2023, при обстеженні квартири АДРЕСА_1 , він був складений 05.09.2023, тоді як залиття квартири позивача сталося 30.07.2023.

Крімтого, даний Акт було складено у відсутності власників квартири АДРЕСА_4 (квартири з якої сталося залиття), без огляду даної квартири, а отже встановлення дійсної причини залиття.

Як вбачається з тексту Акту, при його складані була оглянута лише квартира позивача. (а.с. 10).

Відповідно до відповіді КП «Харківводоканал» від 03.01.2024 № 01-02-05/4672-2024/Д-4380/23 повідомлено, що Акт (технічного обстеження) від 05.09.2023, складений представниками Управління з технічного обслуговування внутрішньобудиикових систем дільниці Новобаварського району Комплексу «Харківводовідведення» КП «Харківводоканал» стосовно проведення технічного обстеження житлових приміщень №14, 21 багатоквартирного будинку АДРЕСА_8 , складено не уповноваженою особою та містить юридично некоректну інформацію, а саме: 1) відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених, наказом Державного комітету з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 № 76 (п. 2.3.6.), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний комісійний акт, який затверджується начальником житлової організації (додаток № 4 до цих Правил). КП «Харківводоканал» є неналежним суб`єктом для складання актів у разі затоплення, аварії квартир,як підстави для визначення майнової шкоди. 2) Послуги з обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення житлового будинку АДРЕСА_8 здійснюються підприємством на підставі Договору про надання послуг з обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення, у тексті якого до обов`язків виконавця не входить складання Актів про затоплення квартир. 3) Стаття 10 Конституції України та стаття 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначають, що державною мовою в Україні є українська мова. Закон регулює функціонування та застосування української мови як державної у сферах суспільного життя на всій території України. Згідно з вимогами статті 30 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» мовою обслуговування споживачів в Україні є державна мова. Підприємства, установи та організації всіх форм власності, що обслуговують споживачів, здійснюють обслуговування та надають інформацію про товари (послуги) державною мовою. Акт, складений державною мовою на бланку старого зразка, оформленого не державною мовою, являється внутрішнім документом підприємства і не несе в собі юридичної сили. Отже, зазначений акт обстеження є частиною внутрішньої технічної документації виконавця послуг для відстеження та реєстрації наявносгі/відсутпості послуг і не є підставою для стягнення матеріальних збитків у судовому порядку (а.с. 134).

Позивач ОСОБА_1 надав лист КП «Жилкомсервіс» від 16.02.2024 №Л-24/825.07-03 згідно якого повідомлено, що з травня 2022 року, та, відповідно, з липня 2022 року послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж централізованого водопостачання, централізованого водовідведення: та мереж теплової енергії, гарячої води в багатоквартирних будинках надають КП «Харківводоканал» та КП «Харківські теплові мережі». На підставі вищезазначеного, складання актів про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, (або холодного водопостачання), визначення причин, що призвели до залиття та зазначення особи/осіб, з вини яких сталось залиття - здійснюється: уповноваженими особами постачальника комунал ьної послуги у присутності, співвласника будинку з можливим залученням представників дільниць КП «Жидкомсервіс». Відповідальність за правильність складання актів та матеріальну відповідадьність за наслідки у разі провини постачальника: комунальної послуги несе безпосередньо постачальник відповідної комунальної послуги (а.с.145-146).

Дослідивши матеріали справи, враховуючи норми чинного законодавства та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2018 (справа № 2-1974/11), суд приходить до висновку, що Акт технічного обстеження від 05.09.2023 не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, оскільки він складений у відсутності власників квартири АДРЕСА_4 , без огляду вказаної квартири, в ньому не зазначені особи, які допустили таке залиття. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України , який підтверджує факт настання подій, наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди - відповідачів, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина.

Позивач ОСОБА_1 надав лист КП «Жилкомсервіс» від 16.02.2024 №Л-24/825.07-03 згідно якого повідомлено, що з травня 2022 року, та, відповідно, з липня 2022 року послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж централізованого водопостачання, централізованого водовідведення: та мереж теплової енергії, гарячої води в багатоквартирних будинках надають КП «Харківводоканал» та КП «Харківські теплові мережі». На підставі вищезазначеного, складання актів про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, (або холодного водопостачання), визначення причин, що призвели до залиття та зазначення особи/осіб, з вини яких сталось залиття - здійснюється: уповноваженими особами постачальника комунал ьної послуги у присутності, співвласника будинку з можливим залученням представників дільниць КП «Жидкомсервіс». Відповідальність за правильність складання актів та матеріальну відповідадьність за наслідки у разі провини постачальника: комунальної послуги несе безпосередньо постачальник відповідної комунальної послуги (а.с.145-146).

Як вже було встановлено судом, Акт технічного обстеження від 05.09.2023 не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76.

Крім того, з метою визначення вартості матеріального збитку, позивач ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Проексперт», що діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 260/2022 від 10.06.2022, Договір № У209/23 про проведення незалежної оцінки однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_6 , та за виконання передбачених цим договором робіт сплатив ТОВ «Проексперт» 4500,00 грн (а.с.69-70).

Згідно зі Звітом про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна № У209/23 від 18.09.2023, вартість матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна, на дату оцінки 30.07.2023, складає 63 321,00 грн (а.с.12-65). Однак, суд відноситься критично до наданого позивачем Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку № У209/23 від 18.09.2023, оскільки він складений ТОВ «Проексперт», який не є експертною установою. Крім того, при визначенні величини збитку, нанесеного нерухомому майну, що належить позивачу, оцінювачем були використані, зокрема акт технічного обстеження від 05.09.2023, що не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачами майнової шкоди, оскільки складений з порушенням Правил.

Інших доказів неправомірності дій відповідачів щодо спричинення позивачу шкоди в наслідок залиття квартири матеріали справи не містять. У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій відповідачів щодо залиття квартири позивача, як не доведено факту спричинення позивачу матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири по вині відповідачів.

За таких підстав, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири про відшкодування матеріальної шкоди в наслідок залиття квартири за недоведеністю.

Отже, у відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем по справі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 11, 22, 23, 319, 322, 1166, 1167 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 12.04.2024

Суддя В.В. Труханович