Рішення

Іменем України

Справа № 712/608/24

Номер провадження № 2/712/1188/24

04 квітня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Андріяша Р.П.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Кушнір Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення диттиною трьох років,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2024року позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та дружину.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06 лютого 2021 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано шлюб, актовий запис №128 у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від даного шлюбу народилась донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка після припинення стосунків між позивачем та відповідачем, залишилась проживати разом з позивачем. Останнім часом, їх відносини дуже сильно погіршились, через постійні сварки, образи. Відповідач з ними не проживає, на даний час позивач вирішила остаточно розірвати шлюб з відповідачем. На даний час вони проживають окремо. За її глибоким переконанням подальший сенс підтримувати сімейні відносини з відповідачем відсутній, адже сім`я, як і шлюб з відповідачем існує формально. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час позивач сама змушена самостійно забезпечувати сім`ю, однак перебуває в декретній відпустці доглядом за дитиною, яка на даний час повністю перебуває на її матеріальному утриманні, відповідач зовсім не турбується про матеріальне забезпечення дитини, жодним чином не допомагає їм ані речами, ані продуктами харчування, що ставить позивача у вкрай тяжке матеріальне становище, адже усі витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг та утримання дитини покладені, виключно на позивача.

Просить суд шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 128 розірвати. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку.

22 січня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Надано сторонам строк для примирення до 15 лютого 2024 року.

23 лютого 2024 року відповідач скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що відповідач повідомляє суд, що він як з початку укладання шлюбу, так і по сьогоднішній день прикладає зусилля щодо збереження шлюбу. Час від часу в подружжя дійсно виникають дрібні непорозуміння стосовно ведення спільного господарства, які рідко переходять у конфлікт, але вони носять тимчасовий характер. У великій мірі це обумовлюється тим, що відповідач з 28 вересня 2023 року та по даний час проходить військову службу по призову за мобілізацією, що і стала причиною прийняття спільного рішення між подружжям про тимчасову окреме проживання, оскільки у подружжя, через складні емоційні навантаження в період військового стану та неможливість відповідача перебувати поруч з дружиною та дитиною, тимчасово склалися непорозуміння. Відповідач просить суд врахувати, що він докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань між нами без застосування надмірних емоцій, намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом.

Відповідач зазначає, що увесь час сплачував відповідні грошові кошти в межах своїх фінансових можливостей у якості грошових коштів на утримання неповнолітньої доньки та дружини, також регулярно забезпечує доньку продуктами харчування та одягом. Крім того, у відповідача перебувають на утриманні непрацездатні батьки, та неповнолітній син від першого шлюбу. Таким чином, у відповідача в особистому користування, з заробітної плати за місяць залишаються грошові кошти, яких вистачає лише сплатити за житло та забезпечити свій мінімально прийнятний рівень життя. Беручи до уваги майновий стан відповідача, останній має змогу сплачувати аліменти лише частково, а саме на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти надання строку для примирення заперечила.

Представник позивачки адвокат Андріяш Р.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та відкликав клопотання про надання строку для примирення, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/5 частки, в частині стягнення аліментів на дружину просив відмовити.

Представник відповідача адвокат Кушнір Т.В. в судовому засіданні підтримала відповідача.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства.

06 лютого 2021 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 128. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідки виданої Департаментом соціальної політики ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини.

Відповідач ОСОБА_2 має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

З наданих квитанцій вбачається, що відповідач ОСОБА_2 направляв позивачу кошти на утримання дитини.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 1,2, 4 ст. 84 СК України).

Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності зіст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, досліджених в судовому засіданні доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/5 частини від його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 січня 2024 року до досягнення дитиною повноліття та ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення трьох років неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи з 16 січня 2024 року до 24 травня 2024 року.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан позивачки, яка не обмежена у працездатності, також враховує стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, який має на утриманні ще одну неповнолітню дитини та не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та брати участь в матеріальному утриманні дітей та дружини, яка у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років не мала самостійного заробітку і тому потребувала матеріального забезпечення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, виходячи з забезпечення найкращих інтересів дітей, оскільки згідно вимог ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до п.13 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідач ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 21.06.2023 року.

Проте, предмет позову у даній справі не пов`язаний із захистом особистих прав відповідача ОСОБА_2 як учасника бойових дій, тому, з врахуванням вищезазначеного, суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1211,20 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.

Крім того, оскільки при подачі позову про стягнення аліментів позивач була звільнена від оплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4, 7, 10, 81, 141, 263-266, 352-354 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 лютого 2021 року року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 128 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/5 частини від його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 січня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення трьох років неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи з 16 січня 2024 року до 24 травня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скаргивсіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення складений 09 квітня 2024 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 )