Провадження 2-н/127/1672/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

З матеріалів заяви вбачається, що заявником заявлено вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.01.2019 до 29.02.2024. Водночас до суду із вказаною заявою заявник звернувся 28.03.2024.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, в порядку наказного провадження суд позбавлений права встановлювати наявність/відсутність переривання перебігу строку позовної давності, оскільки не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заборгованість, пред`явлена заявником до стягнення, виникла за межами трирічного строку позовної давності, що в свою чергу, вказує на наявність спору про право.

Таким чином, із поданої заяви вбачаються підстави передбачені п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України для відмови у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 164, п. 5 ч. 1 ст. 165,ч. 1 і ч. 2 ст. 166, ч. 1 і ч. 2 ст. 167, 258-261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Внесена сума судового збору Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: