Провадження №2/521/931/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Бодрухіної К.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторінцивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Дербі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив «Дербі» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь обслуговуючого кооперативу «Дербі» заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг, яка з 01.09.2021 по 31.08.2023 роки становить 8339,78 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтований такими обставинами.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , яка перебуває в обслуговуванні кооперативу «Дербі» на підставі акту приймання-передачі від 15 квітня 2021 року, складеного між ОК «Дербі» та ТОВ «ХАНБЕР». Станом на 30.08.2023 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку у розмірі 8339,78 грн. Враховуючи наявну заборгованість, ОК «Дербі» вимушений звернутися до суду за захистом свої прав.

03.03.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов із запереченнями проти нього.

Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 , в неї відсутня заборгованість перед ОК «Дербі» зі сплати внесків на обслуговування багатоквартирного будинку.

Обґрунтовуючи заперечення, сторона відповідача зазначає також про те, що ТОВ «ХАНБЕР» є забудовником житлового будинку АДРЕСА_2 , та не є власником багатоквартирного будинку, що унеможливлює передачу будинку ОК «Дербі» для його обслуговування.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відкрите судове засідання представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про проведення судового засідання, призначеного на 11.04.2024 року до суду не подав.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Судом встановлені та підтверджені матеріалами справи такі фактичні обставини.

29 липня 2021 року між ТОВ «ХАНБЕР» та ОСОБА_1 укладено акт прийому-передачі до Договору № 2.7.3/2018 купівлі-продажу майнових прав від 23.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 прийняла від ТОВ «ХАНБЕР» об`єкт майнових прав: квартира АДРЕСА_1 (а. с. 19).

Відомості щодо реєстрації права власності відповідача на квартиру АДРЕСА_1 в матеріалах справи відсутні.

Актом приймання-передачі комплексу в обслуговування та в експлуатацію від 15.04.2021 року підтверджено передачу багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від ТОВ «ХАНБЕР» до ОК «Дербі» в обслуговування та в експлуатацію (а. с. 14).

Позовні вимоги ОК «Дербі» направлені на стягнення на його користь з відповідача заборгованості зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку.

В обґрунтування позову ОК «Дербі» надано розрахунок заборгованості споживача послуг за період з 01.09.2021 по 31.08. 2023 роки, із якого вбачається, що остаток заборгованості складає 8339,78 грн., що є предметом спору.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до суду наділені, зокрема, фізичні та юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права фактичним обставинам та вимогам закону.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відмовляючи в задоволенні позову ОК «Дербі», суд керується тим, що позивач звернувся до суду із позовом з метою захисту своїх інтересів, обравши собі процесуальний статус позивача та обравши спосіб захисту своїх прав шляхом стягнення з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку.

Разом із цим, із матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2021 року між ОК «Дербі» та ТОВ «ХАНБЕР» укладено договір доручення № 03, предметом якого є діяльність сторін, яка спрямована на обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 22).

Відповідно до п. п. 1.2., 1.4. договору ТОВ «ХАНБЕР» доручає, а ОК «Дербі» приймає в обслуговування та експлуатацію будинок та зобов`язання в межах договору здійснювати комплекс юридичних та фактичних дій від імені та в інтересах ТОВ «ХАНБЕР», за його рахунок, та у відповідності до його вказівок з метою представництва та захисту законних інтересів ТОВ «ХАНБЕР» перед юридичними та/або фізичними особами, власниками або користувачами житлових та/або нежитлових приміщень багатоповерхового будинку. Операції, здійснені ОК «Дербі» за договором, створюють, змінюють, припиняють цивільні права й обов`язки ТОВ «ХАНБЕР».

Інститут доручення в цивільному законодавстві регулюється Главою 68 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Таким чином, враховуючи укладений між ОК «Дербі» та ТОВ «ХАНБЕР» договір доручення, в якому позивач виступає повіреним, позовні вимоги ОК «Дербі» є необґрунтованими, та в їх задоволенні необхідно відмовити, так як ОК «Дербі» не є особою, цивільне право якої порушено відповідачем у справі, а є повіреним ТОВ «ХАНБЕР», саме якому і належить право звернення до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦК України).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, та відмовляючи в позові, суд зауважує також на тому, що позовні вимоги ОК «Дербі» направлені на стягнення на його користь з відповідача заборгованості зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку, на підтвердження чого надано розрахунок заборгованості споживача послуг за період з 01.09.2021 по 31.08. 2023 роки, із якого вбачається, що остаток заборгованості складає 8339,78 грн. (а. с. 144-148).

Разом із цим, зазначений розрахунок не містить інформації, яка би стосувалася предмета доказування, а саме, не містить інформації щодо особи боржника та житлового приміщення, за експлуатацію якого виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Обслуговуючого кооперативу «Дербі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12 квітня 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева