Справа №442/1386/24
Провадження №2/442/558/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої-судді : Гарасимків Л.І., розглянувши в м.Дрогобичі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження нерухомого майна,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження нерухомого майна.

Свої заявлені позовні вимоги мотивує тим, що їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності 35/50 часток даного житлового будинку АДРЕСА_1 та 35/50 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0710 га, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1 ( право власності на яку за нею, спадкодавцем зареєстровано у ДРРП, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:06, кадастровий №:01:044:0234).

Дане спадкове майно вона отримала як спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_2 ,1934 року, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час оформлення цього спадкового майна, їй стало відомо про те, що у Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно, Відомостей з Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Відомостей з Державного реєстру іпотек щодо суб`єкта, є заборона щодо будинку по АДРЕСА_2 , який належав її батькові. Адреса, яка є у цих відомостях містить різні номера будинку: будинок по АДРЕСА_1 та будинок по АДРЕСА_1 .

Зазначила, що нерухоме майно за двома різними цими адреса є одним і ти ж самим нерухомим майном, така розбіжність виникла внаслідок чиєїсь граматичної помилки при написанні. Крім того, протягом всього життя прізвище, ім`я та по батькові її батька записувалось по різному, а саме через те, що багато документів писалось на російській мові та внаслідок перекладу з української мови на російську мову та навпаки. Так, у вищенаведених відомостях, а це з Реєстру Державних речових прав на нерухоме майно, відомостей з Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомостей з Державного реєстру іпотек щодо суб`єкта, вбачається, що заборона є (архівний запис) :

-за реєстраційним номером обтяження №4225096, зареєстроване 14.12.2006 року 16:52:15 за №4225096 реєстратором: Перша дрогобицька державна нотаріальна контора; Підстава обтяження:повідомлення,б/н,24.05.1976 , Не вказано, Дрог.загін ВОХР; Об`єкт обтяження:невизначено, не вказ., состав:ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, комментарий :Дрогобич, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

-за реєстраційним номером обтяження №4225163, зареєстроване 14.12.2006 року 16:57:09 за №4225163 реєстратором: Перша дрогобицька державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: повідомлення, б/н, 24.05.1976, не вказано, Дрог.загін ВОХР; Об`єкт обтяження:невизначено, не вказ., состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, комментарий : Дрогобич, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , тобто з інформації видно, що пошук проводився за частковими співпадіннями, та не вказано підстави обтяження.

Вона не може розпоряджатися своїм майно, так як існує заборона на його відчуження, її батько ОСОБА_2 помер, тому невідомо, чому є накладена заборона і в інформації Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про це також не має даних, позаяк за життя батько інформації щодо заборони нерухомого майна не мав, оскільки їй було б про це відомо. Вона до дня його смерті проживала з ним. Батько її був дуже відповідальною людиною, працював на посаді шофера у «Дрогобицькому об`єднаному загоні ВОХР» внаслідок ліквідації у 1991 році правонаступником якого є «Дрогобицький НПЗ».

З листа ПАТ «НПК Галичина» від 02.02.2024 №33-14-509 вбачається, що інформація щодо існування, ліквідації та правонаступництва «Дрогобицького об`єднаного загону ВОХР» у них відсутня та у ОСОБА_2 заборгованість перед ПАТ «Нафторпереробний комплекс Галичина» відсутня.

Згідно відповіді Відділу міського архіву виконкому Дрогобицької міської ради від 01.02.2024 за № 10/06-06 документи «Дрогобицького об`єднаного загону ВОХР» за період 1976 -1991 рр. для зберігання до архіву не надходили.

Згідно даних АСВП на 12.02.2024, будь яких виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого документа, стороною боржника по якому є ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на виконанні у Дрогобицькому ВДВС у Львівській області не має. Внесене обтяження до Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна, порушує її право власника на володіння та розпорядження майном, а тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2024 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін на 13.03.2024р.

13.03.2024р. ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, розгляд справи відкладено у зв`язку із тим, що до суду не поступило письмове підтвердження (Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу) із відміткою про вручення адресату.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Від представника позивача адвоката Садлівської О.П. поступила заява, в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні було надіслано відповідачу Першій Дрогобицькій державній нотаріальній конторі ( рекомендоване повідомлення міститься в матеріалах справи), крім того, на копії супровідного листа від 13.03.2024р. стоїть відмітка про отримання ухвали суду від 13.03.2024р., відтак суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності 35/50 часток даного житлового будинку АДРЕСА_1 та 35/50 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0710 га, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1 ( право власності зареєстровано у ДРРП, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:06, кадастровий №:01:044:0234).

Крім того, не оспорюється і той факт, що позивач ОСОБА_1 отримала спадкове як спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 ,1934 року, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.12.2023р., ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності ( 35/50), на підставі Свідоцтва про право на спадщину серії та номер :1389, виданого 07.12.2023р. Дрогобицькою державної нотаріальною конторою Львівської області Кушнір О.І., земельна ділянка кадастровий номер :01:044:0234, площею 0,071 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно із Витягу з Державного реєстру речових прав від 07.12.2023р., ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності ( 35/50), на підставі Свідоцтва про право на спадщину серії та номер :1388, виданого 07.12.2023р. Дрогобицькою державної нотаріальною конторою Львівської області ОСОБА_4 , житловий будинок загальною площею 138,8 кв.м., житловою площею 91,3 кв.м., який розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.2023р., посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області Кушнір О.І., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1934 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 35/50 часток у праві власності земельну ділянку, загальною площею 0.0710 га., цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої на АДРЕСА_1 , право власності на яку за спадкодавцем зареєстровано у ДРРП (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106, кадастровий № :01:044:0234).

Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.2023р., посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області Кушнір О.І., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1934 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 35/50 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , належних спадкодавцю на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого 26.09.1972 року Другою Дрогобицькою держнотконторою за реєстровим №7787 та акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію будинку, затвердженого рішенням виконкому Дрогобицької міської ради від 07.09.1972 року № 454, право власності на який зареєстровано Дрогобицьким МБТІ в реєстровій книзі №36 за №3631; житловий будинок в цілому складається з шести житлових кімнат та двох кухонь, загальна площа будинку - 138.8 м2, житлова площа - 91.3 м2; до будинку відносяться господарські будівлі та споруди: літня кухня „Б вбиральня „В, замощення „І, II, колодязь „К, огорожа „1-3.

Згідно з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 03.10.1987р., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб 03.10.1987р.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 08.06.2023р., виданого Виконавчим комітетом Дрогобицької міської Львівської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 89 роки, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис за №26.

Як вбачається із копії трудової книжки від 10.01.1958р., ОСОБА_7 працював на посаді шофера у «Дрогобицькому об`єднаному загоні ВОХР» внаслідок ліквідації у 1991 році правонаступником якого є «Дрогобицький НПЗ».

Відповідно до листа ПАТ «НПК Галичина» від 02.02.2024 №33-14-509 вбачається, що інформація щодо існування, ліквідації та правонаступництва «Дрогобицького об`єднаного загону ВОХР» у них відсутня та у ОСОБА_2 заборгованість перед ПАТ «Нафторпереробний комплекс Галичина» відсутня.

Згідно відповіді Відділу міського архіву виконкому Дрогобицької міської ради від 01.02.2024 за № 10/06-06 документи «Дрогобицького об`єднаного загону ВОХР» за період 1976 -1991 рр. для зберігання до архіву не надходили.

Згідно даних АСВП на 12.02.2024, будь яких виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого документа, стороною боржника по якому є ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на виконанні у Дрогобицькому ВДВС у Львівській області не має.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом зазначених норм та положень ст.16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

За змістом положень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на описане майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року № 364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п.2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року, відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.6 постанови КМУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав.

Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст.73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст.74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до п.п.5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 04.06.2009 щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна за заявою: установи банку, іншої юридичної особи про погашення позики (кредиту); заставодавця (іпотекодавця) та заставодержателя (іпотекодержателя) про припинення договору застави (іпотеки) або лише заставодавця (іпотекодавця) у разі подання ним безспірних доказів виконання зобов`язання.

Згідно з п.3 ч.2 ст.27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», підставою для реєстрації обтяжень є в тому числі визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Встановлено, що заборона на майно, порушує права та законні інтереси позивача, оскільки, унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що з метою усунення обставин, які перешкоджають позивачу реалізувати у встановленому законом порядку свої права щодо розпорядження належним йому на праві власності майном, беручи до уваги відсутність підстав для продовження обтяження на майно і неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, задовольнити.

Зняти обтяження у вигляді заборони (архівний запис) :

-за реєстраційним номером обтяження №4225096, зареєстроване 14.12.2006 року 16:52:15 за №4225096 реєстратором: Перша дрогобицька державна нотаріальна контора; Підстава обтяження:повідомлення,б/н,24.05.1976, Не вказано, Дрог.загін ВОХР; Об`єкт обтяження:невизначено, не вказ.,состав:ціле, состояние:добудоване, статус: жиле, комментарий :Дрогобич, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ;

-за реєстраційним номером обтяження №4225163, зареєстроване 14.12.2006 року 16:57:09 за №4225163 реєстратором: Перша дрогобицька державна нотаріальна контора; Підстава обтяження:повідомлення,б/н,24.05.1976, Не вказано, Дрог.загін ВОХР; Об`єкт обтяження:невизначено, не вказ.,состав:ціле, состояние:добудоване, статус: жиле, комментарий :Дрогобич, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м.Дрогобич, вул.Гончарська,11, Львівської області.

Суддя Гарасимків Л.І.