Суддя Шевченко С. В.
Провадження № 2/644/361/24
РІШЕННЯ

іменем України

02 квітня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в особі головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря с/з Кузьміної Ю.С. розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Харківський плитковий завод» та ПАТ «Харківський тракторний завод», третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням,

учасники судового розгляду: представник ПрАТ «ХПЗ» Захаров В.В., представник АТ «ХТЗ» Бачіашвілі М.О.

у с т а н о в и в :

У поданому позові ОСОБА_1 просила стягнути з ПрАТ «Харківський плитковий завод» та ПАТ «Харківський тракторний завод» в солідарному порядку 220 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням.

На обґрунтування вимог позивачка посилалась на те, що з 24.06.1988 до 13.01.1993 вона працювала на ПАТ «Харківський тракторний завод» землеробом в сталеливарному цеху, 05.08.1993 знову була прийнята на роботу до сталеливарного цеху землеробом, де працювала до 13.03.1998. 20.07.1999 була прийнята на роботу до ПрАТ «Харківський плитковий завод» транспортувальником, де працювала до 29.05.2009. У зв`язку з тим, що праця на обох підприємствах була пов`язання із впливом шкідливих умов, це призвело до незворотних патологічних змін у її організмі і, як наслідок, вона є інвалідом третьої групи та має 65% втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань, що завдає їй моральних страждань. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушуються нормальні життєві зв`язки, вона позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, змушена залучати додаткові зусилля та ресурси для організації життя. Навіть при пересуванні та виконанні робіт по господарству, вона систематично відчуває біль у грудній клітині, періодичний біль в області серця, турбує задишка, головний біль, сухий кашель, загальна слабкість, втома. На теперішній час стан її здоров`я не відновлений, негативні зміни у її житті незворотні. Всі ці фізичні та емоційні відчуття призводять до душевного болю, поганого сну та до постійного відчуття втоми, загальної слабкості, що має наслідком перебування в напруженому стані, стані знервованості та роздратованості. Вказані вимушені негативні зміни призводять до зниження якості життя та зменшення благ, які позивачка мала до моменту отримання професійного захворювання і до втрати професійної працездатності.

Позивачка та її представник подали до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд у їх відсутність.

Відповідачі проти позову заперечували.

У відзиві ПрАТ «Харківський плитковий завод» посилалось на те, що позивачка була обізнана про шкідливі умови праці на займаній нею посаді, за що останній надавались в процесі роботи пільги. Також відповідач зазначав, що позивачкою не обґрунтовано розмір відшкодування моральної шкоди та факту завдання їй моральної шкоди як такої.

У відзиві ПАТ «Харківський тракторний завод» посилалось на те, що позивачка працювала в шкідливих умовах не тільки на ПрАТ «Харківський плитковий завод» та ПАТ «Харківський тракторний завод», але ще й на інших підприємствах, однак робота на цих підприємствах не врахована при встановленні професійного захворювання. Також відповідач посилався на те, що встановлення причин професійного захворювання ОСОБА_1 проходило з порушеннями, використовувалася недостовірна інформація щодо стажу роботи останньої, з використанням результатів атестації робочого місця більш ніж за 5 річний строк, без відома ПАТ «Харківський тракторний завод». Також відповідач посилався на безпідставність вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачку ніхто не примушував до виконання роботи зі шкідливими факторами, вона була забезпечена засобами індивідуального захисту.

З`ясувавши обставина справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що з 24.06.1988 до 13.01.1993 ОСОБА_1 працювала на ПАТ «Харківський тракторний завод» землеробом в сталеливарному цеху. З 05.08.1993 знову була прийнята на роботу ПАТ «Харківський тракторний завод» до сталеливарного цеху землеробом, де працювала до 13.03.1998. 20.07.1999 ОСОБА_1 була прийнята на роботу до ПрАТ «Харківський плитковий завод» транспортувальником, де працювала до 29.05.2009. Вказані обставини підтверджені копією трудової книжки позивачки.

З копії повідомлення про професійне захворювання від 11.02.2009 року № 72 судом встановлено, що у ОСОБА_1 діагностовано хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) пилевої етіології у фазі нестійкої ремісії, емфізема легень ІІ ступеня, ЛН ІІ ступеня.

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.03.2009 року, встановлено, що причиною професійного захворювання ОСОБА_1 є тривалий вплив комплексу шкідливих виробничих факторів, а саме: пилу з вмістом кварцу та виробничого шуму, яким позивачка піддавалась під час роботи на ЗАТ «Харківський плитковий завод» та ВАТ «Харківський тракторний завод».

Згідно виписок із медичної карти амбулаторного хворого, ОСОБА_1 був встановлений діагноз: ХОЗЛ ІІІ стадії пилової етіології у фазі нестійкої ремісії у поєднанні з бронхіальною астмою ІV ст. у важкому персистуючому перебігу, неконтрольована. Емфізема легень ІІ ступеню, легенева недостатність ІІ ступеню - захворювання професійне.

Згідно довідки МСЕК від 16.05.2018 року, ОСОБА_1 з 24.04.2018 року встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково в зв`язку з професійним захворюванням. Ступінь втрати працездатності при останньому огляді була встановлена на рівні 65%.

З урахуванням викладеного вище, судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у сфері трудового права, для вирішення яких суд застосовує такі норми права.

Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці базується: зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Досліджені судом докази підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку між професійним захворюванням ОСОБА_1 та втратою нею працездатності і виконанням нею трудових обов`язків пов`язаних зі шкідливими умовами праці.

Очевидним є й той факт, що наявність хронічного захворювання органів дихання та пов`язана з цим втрата працездатності негативно впливають як на фізичний, так і на моральний стан позивачки. Захворювання та пов`язані з ним ускладнення негативно впливають на психо-емоційний стан ОСОБА_1 , змушують докладати зусиль для підтримання стану здоров`я та загальної дієздатності.

Беручи до уваги ту обставину, що шкода здоров`ю ОСОБА_1 , яка стала наслідком професійного захворювання та часткової втрати працездатності, була завдана в результаті роботи позивачки на обох підприємствах впродовж більш-менш однакового періоду часу, суд доходить висновку про наявність підстав для застосування солідарного порядку відшкодування шкоди через відсутність даних для визначення ступеню вини кожного з відповідачів.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, у тому числі стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

З врахуванням всіх наведених вище даних, суд доходить висновку, що 150 000 грн у якості компенсації моральної шкоди буде відповідати характеру та обсягу зазнаних позивачкою моральних страждань і відповідатимуть принципам розумності, виваженості та справедливості.

Наведені у відзивах доводи відповідачів, зокрема такі як обізнаність ОСОБА_1 про умови роботи та забезпечення її засобами індивідуального захисту та пільгами у зв`язку із шкідливими умовами праці, не спростовують обставини, на які позивачка посилається на обґрунтування позовних вимог і не звільняють відповідачів від обов`язку відшкодувати завдану шкоду.

Також суд приймає до уваги, що ПАТ «Харківський тракторний завод» не надано суду доказів оскарження акту розслідування причин виникнення у ОСОБА_1 хронічного професійного захворювання від 16.03.2009 року.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 141, 265, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Харківський плитковий завод» та ПАТ «Харківський тракторний завод» в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням.

Стягнути з ПрАТ «Харківський плитковий завод» та ПАТ «Харківський тракторний завод» на користь державного бюджету України судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1500 грн., по 750 грн з кожного з відповідачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 08.04.2024.

Суддя С.В. Шевченко