КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 757/30090/20-ц

номер провадження 22-ц/824/2445/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,

представники відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2023 року /суддя Ільєва Т.Г./

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_3, № НОМЕР_5, -

В С Т А Н О В И В:

16.07.2020 р. до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_4 , згідно вимог якої позивач просив суд:

- визнати недійсним повністю свідоцтво України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_3 для всіх товарів Міжнародної класифікації товарів і послуг, для яких він був зареєстрований від дати публікації відомостей про його видачу, а саме 10.04.2019 р.;

- визнати недійсним повністю свідоцтво України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_5 для всіх товарів Міжнародної класифікації товарів і послуг, для яких він був зареєстрований від дати публікації відомостей про його видачу, а саме 10.02.2017 р.;

- зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести відомості до державного реєстру свідоцтва України на знак для товарів і послуг про визнання недійсними повністю свідоцтва України на знаки для товарів і послуг НОМЕР_3, для всіх товарів Міжнародної класифікації товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести відомості до державного реєстру свідоцтва України на знаки для товарів і послуг про визнання недійсними повністю свідоцтва України на знаки для товарів і послуг НОМЕР_5, для всіх товарів Міжнародної класифікації товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2023 року позов задоволено, визнано недійсним повністю свідоцтво України на знак для товарів і послуг НОМЕР_3 для всіх товарів Міжнародної класифікації товарів і послуг, для яких він був зареєстрований, від дати публікації відомостей про його видачу, а саме 10.04.2019 р.

Зобов`язано Національний орган інтелектуальної власності України Державна організація Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій (УКРНОІВІ) внести відомості до державного реєстру свідоцтва України на знак для товарів і послуг про визнання недійсними повністю свідоцтва України на знаки для товарів і послуг НОМЕР_3, для всіх товарів Міжнародної класифікації товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Визнано недійсним повністю свідоцтво України на знак для товарів і послуг НОМЕР_5 для всіх товарів Міжнародної класифікації товарів і послуг, для яких він був зареєстрований, від дати публікації відомостей про його видачу, а саме 10.02.2017 р.

Зобов`язано Національний орган інтелектуальної власності України Державна організація Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій (УКРНОІВІ) внести відомості до державного реєстру свідоцтва України на знаки для товарів і послуг про визнання недійсними повністю свідоцтва України на знаки для товарів і послуг НОМЕР_5, для всіх товарів Міжнародної класифікації товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 8 408,00 грн. та витрати на проведення експертизи 15 690,24 грн./т. 2 а.с. 196-206/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що позивачем, не було надано жодного доказу створення саме ним позначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Також, позивачем не було спростовано того, що автором позначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є ОСОБА_6 і те, що відповідачу ОСОБА_5 наразі належать права на спірний логотип відповідно до авторського договору, тобто отримання спірних свідоцтв є правомірним. Вказував, що висновок експертного дослідження №ЕД-19/104-21/11691-КТ від 31.05.2021 р. був складений з метою встановлення точної дати створення ОСОБА_6 електронних файлів (ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4), які містять відповідні об`єкти авторського права. Враховуючи очевидну ідентичність творів графічного мистецтва, які містяться в електронних файлах ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4, які долучені відповідачем до матеріалів справи, з одного боку, і у зареєстрованих знаках для товарів і послуг відповідача з іншого, для встановлення чого була відсутня потреба у спеціальних знаннях, оскільки предметом доказування у справі була саме першість створення відповідних творів. Висновок є належним доказом у справі в розумінні статті 95 ЦПК України. Також просив суд призначити комплексну комп`ютерно-технічну та у сфері інтелектуальної власності експертизи, виклавши питання в апеляційній скарзі.

Представник Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» Козелецька Н.О. звернулась з відзивом на апеляційну скаргу в якому просила апеляційну скаргу задовольнити. Вказувала, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам за результатами кваліфікаційної експертизи заявок №№ m2016 18961, m 2017 11958. Судом не надано належної оцінки висновку експертного дослідження від 31.05.2021 № ЕД-19/104-21/11691-КТ за результатами проведення комп`ютерно- технічного дослідження, наданого представником відповідача на підтвердження дати створення об`єктів авторського права - творів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є автором об`єкту авторського права «ІНФОРМАЦІЯ_5», який було створено 23 листопада 2005 року. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_5» № НОМЕР_1 зареєстрованого Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 03.06.2020р.

Обставини створення об`єкту авторського права «ІНФОРМАЦІЯ_5» позивачем, підтверджуються поданням 23 грудня 2005 року заявки на знак для товарів і послуг №m200515943 до Департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України в якій в якості позначення було відтворено «ІНФОРМАЦІЯ_5», автором якого є позивач.

В подальшому, на підставі зазначеної заяви було зареєстровано, як знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 з офіційною публікацією в Офіційному бюлетені «Промислова власність» № 12/2007 з датою публікації від 10.08.2007

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами Цивільного кодексу України та ЗУ "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

У відповідності до ч. 2 ст. 494 ЦК України обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

За ст. 19 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності зареєстрованої торговельної марки умовам надання правової охорони; б) наявності у свідоцтві елементів зображення торговельної марки та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці; в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб. Свідоцтво або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності від дати подання заявки.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор твору. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Крім того, відповідно до ст. 15 цього Закону до майнових прав автора належать:

а) виключне право на використання твору;

б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб`єктом авторського права.

Як встановлено судом, позивачу належать усі, визначені ст.ст. 14,15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», виключні майнові права на твір - «ІНФОРМАЦІЯ_5»», зокрема і свідоцтво № НОМЕР_1 від 03.06.2020 р. /т. 1 а.с. 12/, в тому числі і виключне право на надання дозволів на використання, переробку та будь-яке інше відтворення.

Разом з тим, позивач не надавав будь-яким особам, в тому числі відповідачу ОСОБА_5 прав на використання назви, в тому числі не надав йому право на переробку та використання для реєстрації його в якості знаків для товарів і послуг.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Позивачем було подано висновок експерта №113/20 за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі № 757/30090/20-ц від 02 квітня 2021 року, складеного судовим експертом вищого кваліфікаційного класу Ковальової Н.М. , яка займає посаду в.о завідувача лабораторії права промислової власності Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України. Судовим експертом зазначено, що вказаний висновок підготовлено для подання до суду у цивільній справі №757/30090/20-ц, про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 та 385 КК України експерта попереджено.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Висновок експерта № №113/20 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі № 757/30090/20-ц від 02 квітня 2021 року, складений судовим експертом Ковальовою Н.М., суд першої інстанції вірно врахував, оскільки він містить докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті цього дослідження висновки та повні відповіді на питання, поставлені перед експертом.

Як встановлено судом, на підставі висновку експерта № №113/20 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі №757/30090/20-ц від 02 квітня 2021 року, позначення "ІНФОРМАЦІЯ_2", зареєстроване як знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_3 частково відтворює твір образотворчого мистецтва «графічне зображення логотипу «ІНФОРМАЦІЯ_1», авторські права на який належать ОСОБА_4 ; позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", зареєстроване як знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_4 відтворює твір образотворчого мистецтва «графічне зображення логотипу «ІНФОРМАЦІЯ_1», авторські права на який належать ОСОБА_4 .

Оцінивши Висновок експерта № №113/20 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі № 757/30090/20-ц від 02 квітня 2021 року в сукупності з іншими доказами в справі за правилами ст. 89 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав обставин, які б давали підстави стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. За таких обставин він є належним та допустимим доказом у справі.

В свою чергу, в матеріалах справи міститься висновок експертного дослідження №ЕД-19/104-21/16691-КТ за результатами проведення комп`ютерно-технічного дослідження від 31.05.2021, який було надано представником ОСОБА_5 , який відхилено судом першої інстанції як такий, що не містить ні зазначення про те, що висновок підготовлений для подання до суду із зазначенням номеру справи, ані попередження експерта про кримінальну відповідальність.

Більш того, відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування даній справі є порушення авторських прав ОСОБА_4 при поданні заявки відповідача на знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_3 та знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_4 .

На вирішення експертного дослідження №ЕД-19/104-21/16691-КТ за результатами проведення комп`ютерно - технічного дослідження від 31.05.2021 було поставлено питання - «Яка збережена дата створення файлів, а саме : «ІНФОРМАЦІЯ_3» «ІНФОРМАЦІЯ_6», які знаходяться на наданому на дослідження диску для лазерних систем зчитування?

Отже, об`єктами експертного дослідження №ЕД-19/104-21/16691-КТ є файли «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_6», які знаходяться на диску для лазерних систем зчитування серійними номерами «НОМЕР_6» та « НОМЕР_7 ».

Тобто, позначення " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", зареєстроване як знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_3 , позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", зареєстроване як знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_4 та твір образотворчого мистецтва «графічне зображення логотипу «ІНФОРМАЦІЯ_1», авторські права на який належать ОСОБА_4 не є об`єктами експертного дослідження №ЕД-19/104-21/16691-КТ за результатами проведення комп`ютерно - технічного дослідження від 31.05.2021 р.

Отже, надані відповіді у експертному дослідженні не підтверджують заявлені позовні вимоги та не заперечують їх. Отже не є такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи у розумінні ст.79 ЦПК України.

Апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неврахування наданого висновку експертизи і саме з аналогічних підстав відхиляє клопотання апелянта щодо призначення комплексної комп`ютерно - технічної та в сфері інтелектуальної власності судової експертизи, заявлене в апеляційній скарзі та підтримане в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_5 у даному провадженні не заявляє вимог і не є позивачем у справі. Предметом доказування у даній справі є порушення авторських прав ОСОБА_4 при поданні заявки відповідача на знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_3 та знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_4 . Станом на теперішній час авторські права позивача не скасовані.

З урахуванням встановлених обставин та наданих доказів, реєстрація спірного знаку для товарів і послуг була здійснена з порушенням прав позивача, а відтак, відповідно до ст. 19 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" свідоцтво України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_3 від 10.04.2019 (заявка m201711958 від 31.05.2017) для класу 01 та 16 Міжнародної класифікації товарів і послуг та свідоцтво України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_5 від 10.02.2017 (заявка m201618961 від 31.08.2016) для класу 01 та 16 Міжнародної класифікації товарів і послуг, які були зареєстровані на ім`я ОСОБА_5 , підлягає визнанню недійсним повністю.

Доводи апеляційної скарги, про те, що позивачем, не було надано жодного доказу створення саме ним позначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та не було спростовано того, що автором позначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є ОСОБА_6 і те, що відповідачу ОСОБА_5 наразі належать права на спірний логотип, апеляційним судом відхиляються з огляду на презумпцію авторства, спростування якої покладається на особу, яка таке авторство заперечує. Апелянтом авторства ОСОБА_4 не спростовано на момент розгляду справи в суді першої інстанції.

Відмовлено також апеляційним судом у клопотанні апелянта про зупинення провадження у справі до розгляду Приморським районним судом м. Одеси позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг НОМЕР_2 від 10.08.2007 р. у зв`язку з їх непов`язаністю та здійсненими самостійними висновками у даній справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: