Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1677/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

05 квітня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

за участю секретаря судового засідання Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Єлісєєва Д.О. звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на 09.06.2012 між нею там відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 528. Наразі подано заяву про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не приймає достатньої участі у вихованні та утриманні їхньої спільної дитини, фінансової допомоги на її утримання не надає. Відповідач будь яких стягнень за виконавчими документами не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання спільної доньки.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття.

Ухвалою суду від 29.02.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивачка та її представник адвокат Єлісєєв Д.О. не з`явились, до початку разом з позовом адвокатом подано заяву, у якій просить справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та не заперечують щодо винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованими листами. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Враховуючи думку сторони позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.02.2015 сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітня дитина проживає з матір`ю, позивачем по справі.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері і батька. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей: віком від 06 до 18 років з 01.01.2024 в розмірі 3196,00 грн., тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини.

Що стосується стягнення із відповідача на користь позивачки судових витрат, то суд зазначає наступне.

Так, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу подано ряд документів, а саме: ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Єлісєєвим Д.О. від 21.02.2024 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4644; договір про надання правової (правничої) допомоги № 46/1 від 09.02.2024 з додатком № 1; акт виконаних робіт за договором про надання правової (правничої) допомоги № 6/1 від 09.02.2024, у якому викладено опис проведених робіт та наданих послуг на загальну суму 4000 грн.; копія платіжної інструкції № 0.0..1 про перерахування ОСОБА_1 коштів на суму 4000 грн. за договором про надання правової(правничої) допомоги № 46/1 від23.01.2024.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що до матеріалів справи додано копію платіжної інструкції № 0.0..1 про перерахування ОСОБА_1 коштів на суму 4000 грн. за договором про надання правової (правничої) допомоги № 46/1 від 23.01.2024, а платіжні документи про сплату коштів за договором про надання правової (правничої) допомоги № 46/1 від 09.02.2024, згідно якого адвокатом Єлісєєвим Д.О. у цій справі надаються правничі послуги позивачці ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовним вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу (правову) допомогу адвоката у сумі 4000,00 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 19, 81, 200, 264-265 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитинизадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2024 та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) у дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 05.04.2024.

Головуючий: Н. М. Кондрацька