_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-др/947/47/24
Рішенням суду від 5.04.2024р. змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 08.08.2013 року у справі №492/556/13, стягувати з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 17 жовтня 2023 року до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, встановлених рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 08.08.2013 року у справі №492/556/13, у сумі 87197,55 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 66340,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави судові витрати 3220,80 грн.

Представники позивача адвокат Павел О.Ю. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн.

Представник позивача, у засідання не прибула, подала заяву про підтримання заяви про розподіл судових витрат.

Адвокат Барановський Є.Ю., який представляє інтереси відповідача, подав заяву про проведення засідання без його участі, просив зменшити такий розмір витрат до 3000 грн.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно частин 1,2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Між адвокатом Подорожнім А.С. та відповідачем 31.01.2022р. укладено Договір про надання правничої допомоги.

До матеріалів адвокатом додана копія акту наданих послуг від 19.02.2024р.

Згідно якого надання юридичних консультацій, проведення зустрічей, підготовка відзиву та участь у судових засіданнях визначена у сумі 20000 грн., які квитанцією до прибуткового касового ордеру №19/02 сплачені відповідачем ОСОБА_4 19.02.2024р.

Крім цього, між адвокатом Павел О.Ю. та позивачем ОСОБА_2 20.09.2021р. укладено Договір про надання правничої допомоги.

01.10.2023р. між ними укладено Додаткову угоду №1 згідно якої ОСОБА_2 повинна сплатити гонорар адвоката у сумі 10000 грн.

Також стороною позивача суду надано акт приймання виконаних робіт від 27.02.2024р. та детальний опис робіт за вказаним Договором від 20.09.2021р. і прибутковий касовий ордер №2 від 19.02.2024р. на суму 10000 грн.

У рішеннях ЄСПЛ умовою для стягнення судових витрат зі сторони, що програла, є наявність факту їх сплати позивачем.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим (див., наприклад, п. 30 рішення у справі Bottazzi v. Italy). Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. також п. 55 рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Iatridis v. Greece).

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, із зазначеного вище вбачається, що прибутковий касовий ордер є підставою для приймання готівки, а про сам факт її приймання свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру.

Таким чином, враховуючи те, що судом при винесенні рішення у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, заперечення з боку сторони відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, обсяг виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Керуючись ст.246, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Бескровний Я. В.