Справа № 577/1900/24
Провадження № 2-з/577/15/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м.Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Потій Н.В., розглянувши заяву про забезпечення позову керівника Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до ОСОБА_1 , треті особи: приватне сільськогосподарське підприємство «Агросвіт», товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Поліс» про конфіскацію земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2024 року керівник Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області О. Васильківський звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватне сільськогосподарське підприємство «Агросвіт», товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Поліс» в якому прохає конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0401 площею 0,1596 га та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0082 площею 3,5766 га, які знаходяться на території Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області та належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Одночасно зі зверненням до суду з позовом, до відкриття провадження у справі, позивачем подано заяву про забезпечення позову, про накладення арешту на земельні ділянки :03:003:0401 площею 0,1596 га та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0183 площею 3,2679 га, що належать ОСОБА_1 та заборонити останньому розпоряджатися, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання вказаних земельних ділянок з іншими земельними ділянками.

Забезпечення позову прокурор обґрунтовує тим, що на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.10.2018, ОСОБА_1 (громадянин російської федерації, посвідка на постійне проживання НОМЕР_2 , від 16.07.2012) набув у порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай), розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба» Конотопського району Сумської області, на яку 29 листопада 1996 року Конотопською районною державною адміністрацією Сумської області на підставі рішення від 25 жовтня 1996 року № 317-р був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0103586.

Розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації № 386-ОД від 13.12.2018 «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) громадянам, зокрема, виділено власнику земельного паю в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до технічної документації із землеустрою на території Гружчанської сільської ради, загальною площею 3,7362 гектарів, в тому числі: ріллі 3,5766 гектарів (кадастровий номер :03:001:0082), сіножаті 0,1596 гектарів (кадастровий номер :03:003:0401).

На підставі вказаного рішення, ОСОБА_1 18.12.2018 зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0082, площею 3,5766 гектарів та з кадастровим номером :03:003:0401, площею 0,1596 гектарів.

Відповідно до листа Управління державної міграційної служби України в Сумській області від 09.02.2024 № 5901.5-775/59.3-24 ОСОБА_1 є громадянином російської федерації та документований посвідкою на постійне місце проживання. Громадянство України ОСОБА_1 не набував.

Отже, власником вищевказаних земельних ділянок є громадянин іноземної держави - російської федерації ОСОБА_1 .

Враховуючи наведені факти, Конотопською окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні ОСОБА_1 зазначених земельних ділянок.

Суб`єктами права приватної власності на землю, згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України, визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Одночасно, за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом.

Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення не відчужив їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави.

Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України). Ця норма є імперативною та не передбачає винятків.

Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України.

Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави.

Враховуючи, що ОСОБА_1 упродовж року після набуття права власності на спірні земельні ділянки не виконав обов`язок по їх відчуженню, на даний час у держави, в особі ГУ Держгеокадастру у Сумській області, виникло право на їх конфіскацію у власність держави та подальшого розпорядження ними. Будь-яке подальше відчуження ОСОБА_1 , як громадянином російської федерації, спірних земельних ділянок порушуватиме право держави в особі уповноваженого органу на набуття їх у власність держави шляхом конфіскації, оскільки особливо в умовах воєнного часу дані земельні ділянки мають використовуватись насамперед для забезпечення продовольчих потреб громадян України.

Дослідивши зміст позовної заяви та її обґрунтування, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно пунктів 1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується : 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії.

За правилами ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову може подаватись до суду до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження.

За загальним правилом ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя)має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 18.12.2018 зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0082, площею 3,5766 гектарів та з кадастровим номером :03:003:0401, площею 0,1596 гектарів, які є предметом позову.

Враховуючи, що відповідач, будучи громадянином іноземної держави, не виконав вимоги ч. 2, 3 ст. 81 та ч. 1, 3 ст. 145 ЗК України, а саме впродовж року після набуття права власності на спірну земельну ділянку не відчужив земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що тягне відповідальність, передбачену законом у виді конфіскації земельних ділянок у власність держави, суд вважає, що існують підстави для забезпечення позову щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0401, площею 0,1596 гектарів, у спосіб, який просить прокурор, оскільки існує ризик зміни цільового призначення земельної ділянки, її поділу та навіть відчуження ОСОБА_1 на користь інших осіб, що ускладнить виконання рішення про конфіскацію земельних ділянок, які в умовах воєнного стану використовуватимуться державою насамперед для забезпечення продовольчих потреб громадян України.

Тобто зазначений у заяві захід забезпечення позову щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0401 є співмірним з заявленими в позові вимогами, ефективним та необхідним, з огляду на предмет та підстави позову. Невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку, якщо воно буде ухвалене на користь держави.

Водночас суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0183 площею 3,2679 га, яка не є предметом позову і не належить на праві власності ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.149-153, 261, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву керівника Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з кадастровим номером :03:003:0401, площею 0,1596 га, яка знаходиться на території Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0401, площею 0,1596 га, яка знаходяться на території Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області, з іншими земельними ділянками.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її складання ухвали.

СуддяН. В. Потій