Справа №487/3360/23
Провадження №2/487/319/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., участю секретаря судового засідання Бахмуцької А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Миколаївської міської ради, третьої особа: Біржа нерухомості «Едвайс-Консульт» про визнання правочину дійсним та про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Миколаївської міської ради, третьої особа: Біржа нерухомості «Едвайс-Консульт» про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 21.02.1998 між сторонами та зареєстрованого в журналі біржових угод під № НОМЕР_1 дійсним та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 21.02.1998 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстрованого Біржею нерухомості «Едвайс-Консульт» за №12 , сторонами були виконані усі умови договору, претензій до одного не мали, відповідачі нотаріально посвідчити договір відмовилися. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після її смерті відкрилась спадщина на все їй належне майно. Після смерті своєї матері позивач звернувся до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, але в цьому йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу від нотаріально не посвідчений.

Ухвалою від 12.06.2023 відкрите провадження у справі.

09.08.2023 до суду надійшла спадкова справа №232/2013 після смерті ОСОБА_4

17.01.2024 представник позивача адвокат Свергунов О. Ю. подав до суду заяву про залучення до участі у справі співвідповідача Миколаївську міську раду.

Ухвалою суду від 22.01.2024 задоволено клопотання представника позивача адвоката Свергунова О. Ю. про залучення до участі у справі співвідповідача Миколаївську міську раду.

12.03.2024 від представника Миколаївської міської ради надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

27.03.2024 представник позивача адвокат Свергунов О. Ю. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не надавали, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження та місце роботи невідомо.

Дослідивши матеріали цивільної справи, спадкової справи №232/2013, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що 21.02.1998 між ОСОБА_4 з однією сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з іншої, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого Біржею нерухомості «Эдвайс-консульт» у журналі реєстрації біржових угод за №12 та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №17245 від 16.10.1997.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №3239 від 08.07.2008.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся із заявою до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 25.01.2022 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу від 21.02.1998 нотаріально не був посвідчений.

Позивач, який є сином померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва по народження ОСОБА_1 , виданого 01.10.1991 Палацом урочистої реєстрації новонароджених, актовий запис №3898 від 01.10.1991, де його матір`ю вказано ОСОБА_4 , не має можливості оформити спадкове майно після смерті ОСОБА_4 та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_4 померла, договір купівлі-продажу від 21.02.1998 за життя останньої нотаріально не був посвідчений та у позивача відсутня можливість нотаріального посвідчення вказаного договору.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у серпні 2000 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

На час укладання договору купівлі-продажу квартири сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку.

Позивач вказує, що після укладання договору сторонами були виконані умови договору, претензій один до одного сторони або інші особи не мали.

За таких обставин, оскільки на момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності ОСОБА_4 на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, зокрема з дотриманням вимог Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 року № 121, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на законних підставах набула право власності на придбане майно, проте позивач немає можливості оформити свої спадкові права після смерті останньої, з причин, що не залежать від нього, в зв`язку з чим вважає, що права позивача підлягає захисту , а позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню.

Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її.

Таким чином, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання права власностіна квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 76, 81 89, 263-265ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Миколаївської міської ради, третьої особа: Біржа нерухомості «Едвайс-Консульт» про визнання правочину дійсним та про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстрованого 21.02.1998 Біржею нерухомості «Эдвайс-консульт» у журналі реєстрації біржових угод реєстрований №12, та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ 16.10.1997 за №17245 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , будь-які відомості відсутні.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь-які відомості відсутні.

Відповідач: Миколаївська міська рада, адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа: Біржа нерухомості «Эдвайс-Консульт», , місце знаходження: м. Миколаїв вул. Пушкінська, 52.

Суддя: С.М. Афоніна