Рішення

Іменем України

08 квітня 2024 року місто Чернігів

Справа №751/10516/23

Провадження №2/751/42/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я., Деркач О.М.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

відповідач ОСОБА_1

представники позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2724370 в сумі 78 846,00 грн, а також понесених судових витрат (а.с.3-6).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір №2724370, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, надісланим на його номер телефону. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним. Проте відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості. Надалі за договором факторингу №17052023 від 17.05.2023 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача. З цього часу не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість в розмірі 78 846,00 грн, з яких 16 000,00 грн сума заборгованості за основним боргом, 62 846,00 грн сума заборгованості за процентами.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 11 грудня 2023 року відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив (а.с.56-59), відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що умови договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідно до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливими в частині сплати непропорційно великої суми відсотків. Проценти в розмірі понад 50% вартості кредиту не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності. Також в матеріалах справи відсутні аргументовані докази щодо порядку обчислення суми заборгованості, а надані позивачем витяг до договору факторингу та розрахунок заборгованості не можуть вважатися належними доказами її наявності, оскільки з них не вбачається, як саме нараховувались проценти, за який період та за якими ставками. Крім того, він є військовослужбовцем, призваний на військову службу за мобілізацією, у зв`язку з чим має пільги, які передбачають звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом, а також звільнення від сплати судового збору.

Протокольною ухвалою суду від 09.01.2024 у судовому засіданні оголошена перерва у зв`язку з витребуванням доказів, яка продовжена протокольною ухвалою від 31.01.2024 через ненадходження витребуваних доказів.

Також 14.03.2024 оголошувалась перерва у зв`язку з витребуванням від позивача доказів про нарахування відсотків.

У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Водночас надіслав письмові пояснення (а.с.70-93, 152-159, 190-192), відповідно до яких вказав, що між первісним кредитором та відповідачем в електронній формі був укладений кредитний договір, який прирівнюється до укладеного в письмовій формі. При цьому відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором, який використовувався ним як аналог власноручного підпису. Сторони узгодили умови кредитування, зокрема порядок нарахування відсотків, строк кредитування 360 днів. Протягом 14 днів з моменту укладення договору відповідач не скористався правом відмовитись від нього в односторонньому порядку. Зазначає, що на вказану ОСОБА_1 банківську карту були зараховані кредитні кошти в сумі 16 000,00 грн. Нарахування заборгованості здійснювалось згідно умов кредитного договору: з 23.12.2021 до 01.01.2022 нарахування відсотків здійснювалось за процентною ставкою 0,6% в день, з 02.01.2022 до 24.02.2022 нарахування відсотків здійснювалось за процентною ставкою 1,99% в день. При цьому 06.01.2022 було здійснено перерахування заборгованості за стандартною процентною ставкою у зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, нараховано відсотки в розмірі 18 447,20 грн. З 25.02.2022 до 25.04.2022 у зв`язку з військовою агресією нарахування заборгованості не здійснювалось. Надалі з 26.04.2022 до 24.10.2022 проценти нараховувались за ставкою 0,99% в день, а з 25.10.2022 до 17.12.2022 за стандартною процентною ставкою. За таких обставин первісним кредитором правомірно було нараховано 62 846,00 грн відсотків. Відповідач частково здійснював оплату в добровільному порядку 16.02.2022, 27.05.2022, 15.06.2022 та 29.07.2022 у розмірі 10 грн, 50 грн, 10 грн та 280 грн відповідно, що є визнанням боргу. Зазначає, що нарахування жодних додаткових вимог та штрафних санкцій первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» до відповідача не здійснювалось, також з моменту відступлення права вимоги відсотки не нараховувались. Законодавством не передбачено обов`язку нового кредитора повідомляти про відступлення права вимоги. Крім того, договір був укладений до повномасштабного вторгнення, відповідач для припинення нарахування відсотків не повідомляв про свій статус військовослужбовця, у зв`язку з чим були нараховані відсотки. Водночас штрафні санкції та пеня не нараховувались.

Відповідач у судовому засіданні 14.03.2024 позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві.

Після перерви відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку зі службовим відрядженням. Водночас жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було. Суд зазначає, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без відкладення, а ОСОБА_1 не позбавлений права в разі незгоди з рішенням ініціювати його апеляційне оскарження. При цьому суд враховує надані відповідачем письмові пояснення (а.с.196-199), які аналогічні його доводам, викладеним у відзиві. Зокрема, відсутні обґрунтовані докази порядку нарахування заборгованості згідно умов кредитного договору, які є несправедливими в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Вказує, що первісний кредитор списував кошти з карткового рахунку без його відома, а відтак він заперечує наявність боргу. Крім того, він повідомляв первісного кредитора про його статус, у зв`язку з чим він звільнений від нарахування відсотків, проте відповіді надано не було. Відповідач також не врахував його пояснення щодо пільги від нарахування відсотків та не вказав розмір відсотків станом на 06.04.2022.

Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що первісний кредитор ТОВ «Лінеура Україна» та позивач здійснюють господарську діяльність з надання фінансових послуг (а.с.24-25, 27-30).

23 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів споживчого кредиту №2724370, за умовами якого сума кредиту складає 16 000,00 грн, строк кредиту 360 днів з можливістю зменшення, стандартна процента ставка становить 1,99% в день, а знижена 0,66% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою 130 624,00 грн, за зниженою 128 395,20 грн, кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами наданої клієнтом платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с.7-14).

Вказаний кредитний договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту www.credit7.ua, який є частиною інформаційного-телекомунікаційної систем ТОВ «Лінеура Україна», яка використовується для укладення договорів про надання кредитів фізичним особам, доступ до якої забезпечується через вебсайт або мобільний додаток.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора Е902, про що свідчить п. 10 договору реквізити та підписи сторін.

Також 23.12.2021 ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація щодо основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача, реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту, порядку повернення кредиту (а.с.15-16).

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та через систему iPay.ua перерахувало 23.12.2021 об 11:18 на картку відповідача № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 16 000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахунок коштів (а.с.110, 160).

Крім того, інформацією АТ КБ «Приватбанк» підтверджується, що картка № НОМЕР_1 видана на ім`я ОСОБА_1 та на вказану картку 23.12.2021 здійснено зарахування коштів у сумі 16 000,00 грн (а.с.183).

17.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №17052023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ», а останнє набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №2724370 на суму 78 846,00 грн, яка складається: 16 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 62 846,00 грн за відсотками (а.с.17-21, 167-173).

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №2724370 від 23.12.2021 станом на 17.05.2023 становить 78 846,00 грн, з яких 16 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 62 846,00 грн заборгованість за відсотками; з 23.12.2021 до 01.01.2022 діяла знижена процентна ставка 0,6%, а з 03.01.2022 стандартна 1,99%; станом на 24.02.2022 нараховано 18 447,20 грн процентів; з 25.02.2022 до 25.04.2022 проценти не нараховувались; з 26.04.2022 до 24.10.2022 проценти нараховувались за ставкою 0,99%, а з 25.10.2022 до 17.12.2022 за стандартною процентною ставкою 1,99%; 16.02.2022 відповідач сплатив 10 грн процентів за користування кредитом, 27.05.2022 50 грн, 15.06.2022 10 грн, 29.07.2022 280 грн; з 17.12.2022 проценти не нараховувались (а.с.22, 111-122, 161-166).

Відповідач з 07 квітня 2022 року проходить військову службу за призовом під час мобілізації, що підтверджується довідкою військової частини від 20.12.2023 (а.с.61).

Також ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с.62), у період 2017-2018 років безпосередньо брав участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції (а.с.60).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кредитний договір був укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України.

При цьому на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача щодо несправедливих умов договору у частині розміру відсотків за користування кредитом в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з огляду на наступне.

Положеннями частин 1 та 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до п.п. 1.4.1, 3.1, 3.4 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту. Розмір процентної ставки залежить від умов її встановлення. Використання зниженої процентної ставки (0,6%) залежить від того, чи отримує клієнт індивідуальну знижку на стандартну проценту ставку (1,99%). Клієнт отримує індивідуальну знижку якщо до 02.01.2022 або протягом трьох календарних днів сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежу, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У випадку невиконання цих умов застосовується стандартна процентна ставка.

Тобто сторонами було погоджено знижену процентну ставку та умови, за яких вона діє. У зв`язку з невиконанням цих умов (несплати першого платежу або часткового дострокового повернення кредиту) з 03.01.2022 почала діяти стандартна процента ставка. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З позовом про визнання недійсним договору про надання коштів споживчого кредиту №2724370 від 23.12.2021 в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами відповідач не звертався.

Інших доказів, які б спростували або поставили під сумнів правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 23.12.2021 до 24.02.2021, матеріали справи не містять, відповідачем не надано таких доказів.

Водночас суд зазначає, що ОСОБА_1 з 07.04.2022 призваний на військову службу під час мобілізації та проходить її станом на час розгляду справи, у зв`язку з чим на нього розповсюджуються гарантії, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Так, пункт 15 статті 14 Закону передбачає, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Отже, останнім днем нарахування відповідачу процентів за користування кредитом є 06.04.2022.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування кредитом не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту 16 000,00 грн, та процентів за користування кредитом за період з 23.12.2021 до 06.04.2022 включно в сумі 18 447,20 грн.

Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості за кредитним договором в частині тіла кредиту та нарахованих процентів відповідно за стандартною процентною ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 23.12.2021 до 06.04.2022 включно.

За таких обставин наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 16 000 грн 00 коп, заборгованості за процентами у розмірі 18 447 грн 20 коп, а всього 34 447 грн 20 коп, а відтак позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684 грн (а.с.2).

Ураховуючи, що позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 172,62 грн (2684х34447,20/78846,00).

При цьому підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає, так як відповідно до пп. 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Дана справа не підпадає під вказані вище пільгові випадки, оскільки позов про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором не пов`язаний з виконанням ним військового обов`язку або порушенням його прав як учасника бойових дій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 34 447 (тридцять чотири тисячі чотириста сорок сім) грн 20 коп заборгованості за договором №2724370 від 23.12.2021, що складається із: заборгованості за кредитом 16 000 грн 00 коп, заборгованості за процентами 18 447 грн 20 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1 172 (одну тисячу сто сімдесят дві) грн 62 коп судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.04.2024.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, )

Відповідач ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Н. В. Маслюк