Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/311/24

Номер провадження: 2/511/267/24

09 квітня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

за участю секретаря судового засідання Руденко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перша Одеська державна нотаріальна контора, Роздільнянський відділ державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2024 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: Перша Одеська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту.

Позовна заява мотивована тим, що 15.10.2003 року приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Грубиком Б.І. було посвідчено Договір купівлі - продажу квартири, що зареєстрований в реєстрі за № 2667. Відповідно до умов даного Договору позивач ОСОБА_4 (нове прізвище ОСОБА_5 ) набула у власність квартиру, яка складається із двох житлових кімнат, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 03.08.2023 р. позивач через Центр адміністративних послуг Роздільнянської міської ради Одеської області довідався, що на нерухоме майно 19.07.2005 року накладено та зареєстровано обтяження (тип обтяження: арешт) державним реєстратором - Першою одеською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження 2200185. Підставою обтяження стала ухвала, бн, 15.07.2005, Суд Роздільнянського р-ну Одеської області, яка була прийнята за заявою ОСОБА_6 у справі № 2-1072/2005. Об`єктом обтяження є 1/3 частини квартири, адреса: АДРЕСА_1 . На звернення позивача, Одеським державним нотаріальним архівом була надана Архівна довідка від 10.08.2023 р. за № 1998/01-18, відповідно до якої було повідомлено, що серед документів архівного фонду Першої одеської державної нотаріальної контори, переданих на державне зберігання міститься Ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.07.2005 про накладення арешту на 1/3 частину нерухомого майна. На підставі вказаної Ухвали 15.07.2005 за реєстровим номером 861 Першою Одеською нотаріальною конторою накладено арешт за вказаною адресою. Відомості щодо зняття арешту в матеріалах справи відсутні.

По аналізу Ухвали суду від 15.07.2005 року вбачається, що арешт накладено 19.07.2005 року на 1/3 частини нерухомого майна помилково, оскільки зазначене майно не належало відповідачам у даній справі, а належало позивачу ще з 15.10.2003 року на підставі Договору купівлі - продажу квартири, що зареєстрований в реєстрі за № 2667, що посвідчено приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Грубиком Б.І. Позивачка не була учасником зазначеної судової справи та не має ніякого відношення до позивача ( ОСОБА_6 ) та відповідачів ( ОСОБА_2 , ОСОБА_7 ) та до предмету судового спору про стягнення боргу.

На підставі викладеного, позивач просить суд: прийняти до розгляду та відкрити судове провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 про зняття арешту з майна в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; за результатами розгляду позовної заяви винести рішення про зняття арешту з нерухомого майна, а саме: 1/3 частини квартири, адреса: АДРЕСА_1 та скасувати ухвалу, бн, 15.07.2005, суду Роздільнянського р-ну Одеської області у справі № 2-1072/2005, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 1211,00 грн.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.02.2024 року провадження по справі відкрито, в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у вказаній цивільній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Роздільнянський відділ державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Кісілевича О.М. про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено.

01.03.2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позовних вимог. З заяви вбачається, що ОСОБА_2 визнає факт продажу квартири у законний спосіб ОСОБА_8 , що підтверджується Договором купівлі продажу квартири від 13.10.2003 року. Також, відповідач стверджує, що Роздільнянський районний суд Одеської області не повинен був накладати арешт на вказану квартиру, оскільки станом на 15.07.2005 року вона була такою, що вибуло з володіння, користування, розпорядження ОСОБА_2 . Відповідач вважає, що позовна заява відповідає вимогам закону, дійсним обставинам справи та підлягає задоволенню. На підставі викладеного, просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити позовну заяву ОСОБА_9 про зняття арешту з нерухомого майна, а саме: 1/3 частини квартири, адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.03.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

09.04.2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Кісілевич О.М., в якій останній просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 та не здійснювати розподіл судових витрат. Вимогу про скасування ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.07.2005 року у справі №2-1072/2005 залишити без розгляду.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.04.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.07.2003 року по справі 2-1072/2005 залишено без розгляду на підставі заяви представника позивача.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кісілевич О.М. в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Надали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, третіх осіб, їх представників та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.10.2003 року ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_2 за 6136 грн. Відчужувана квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Роздільнянською міською радою Одеської області 28.12.2003 року, зареєстрованого в Роздільнянській філії Одеського МБТІ 19 березня 2003 року за №24-9. Відповідно до п.6 Договору купівлі продажу квартири вбачається, що продавці стверджують, що відчужувана квартира на момент підписання цього договору нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не заставлена, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо неї у третіх осіб немає. З пункту 8 Договору вбачається, що відсутність заборони відчуження квартири перевірена згідно довідки з Єдиного реєстру заборони № від 15.10.2003 року. Вказаний договір купівлі продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Грубиком Б.І. 15 жовтня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №2667.

18 червня 2005 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданим 18 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №53. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.07.2005 року по справі №2/1072/2005, в ході розгляду позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про стягнення боргу у сумі 48140,0 грн. було накладено арешт на майно відповідачів, в тому числі 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до резолютивної частини ухвали, копії цієї ухвали необхідно направити на адресу Першої Державного нотаріальної контори м. Одеса, стосовно накладення арешту на нерухомість, у зв`язку з відпусткою Державного нотаріуса Роздільнянського району Одеської області.

З витягу з Державного реєстру речових прав №347049189 від 19.09.2023 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу, серія та номер 2667, виданий 15.10.2003 року, видавник: приватний нотаріус Грубик Б.І., розмір частки 1/1.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №341444204 від 03.08.2023 року вбачається, що 19.07.2005 року за № 2200185 Першою Одеською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження на підставі ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області б/н від 15.07.2005 року, об`єкт обтяження: 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , заявник: перша Одеська ДНК.

Згідно архівної довідки в.о. завідувача Одеського державного нотаріального архіву Міністерства юстиції (м. Одеса) Романової В. від 10.08.2023 року №1998/048, серед документів архівного фонду Першої Одеської державної нотаріальної контори, переданих на державне зберігання, міститься ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.07.2005 року про накладення арешту на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 . На підставі вказаної ухвали 15.07.2005 року за реєстровим №861 Першою Одеською державною нотаріальною конторою було накладено арешт за вищевказаною адресою. Відомості щодо зняття арешту в матеріалах справи відсутні. Підстава: справа №2-34 «Розпорядження по накладанню та зняттю заборон (арештів) відчуження нерухомого майна» Першої Одеської державної нотаріальної контори, 15.07.2005 23.07.2005, том №18. Справа №2-29 «Реєстр для реєстрації заборон» Першої Одеської державної нотаріальної контори, 2005, том №39.

З листа начальника Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Полійчук В. від 16.11.2023 року №29820 вбачається, що за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП), виконавче провадження №4093428 по примусовому виконанню виконавчого листа від 27.07.2005 року №2-1072, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 48140,00 грн. на користь ОСОБА_6 було зареєстровано на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. На виконання ухвали суду у справі 2-1072-2005 був накладений арешт на 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Документи щодо зняття арешту з майна, а саме: 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 до Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, не надходили. Виконавче провадження №4093428 знищено, у зв`язку з чим надати більш детальну інформацію на теперішній час неможливо.

Згідно листа начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області від 21.11.2023 року №47584/03.2-07, за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів, виданих на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області №2-1072/2005 про стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 48140,00 грн., у відділі державної виконавчої служби у м. Одесі та Одеської області не перебували та на теперішній час не перебувають.

Судом встановлено, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.11.2005 року по справі №2-1072-2005, позовні вимоги ОСОБА_6 було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ОСОБА_6 основну суму боргу по договору позики, в розмірі 18482,10 грн., що являється еквівалентом 3500 доларів США, станом на 04.2005 року. З ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ОСОБА_6 стягнуто згідно індексу інфляції за договором позики по основній сумі боргу 542,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ОСОБА_6 3 проценти річних за договором позики по основній сумі боргу у розмірі 335,72 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 основну суму боргу у розмірі 20200,00 грн., що являється еквівалентом 4000 доларів США, станом на 15.09.2005 року. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 згідно індексу інфляції за договором позики по основній сумі боргу 263,33 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 проценти за договором позики по основній сумі боргу в розмірі 3293,64 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 3 проценти річних за договором позики по основній сумі боргу в розмірі 87,99 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 понесені витрати на судовий збір у розмірі 222,23 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 понесені витрати на судовий збір в розмірі 238,45 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1645,70 грн. У задоволенні позовних вимоги про стягнення моральної/немайнової/ шкоди, а також у задоволенні інших заявлених вимог позивачеві ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.01.2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_7 задоволено частково, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.11.2005 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про стягнення суми боргу, з урахуванням індексу інфляції, суми процентів по договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу 27.03.2001 року відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1487 грн. витрат на правову допомогу. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області в складі колегії суддів апеляційного суду Харківської області з касаційного розгляду цивільних справ від 29.11.2007 року, касаційну скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_2 відхилено. Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.11.2005 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 24.01.2006 року залишено без змін.

Відомості щодо скасування заходів забезпечення позову в судових рішеннях відсутні.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 січня 2024 року (головуючий судді Панчук А.І.) по справі №511/2/24 у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про звільнення майна з-під арешту відмовлено, оскільки згідно листа Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Роздільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області від 12.01.2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, актовий запис про смерть №9766 від 07.2022 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №627 встановлено, що ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказана копія свідоцтва про смерть була долучена до заяви про визнання позовних вимог відповідача ОСОБА_2 .

З заяви про визнання позовних вимог відповідача ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 визнає факт продажу квартири у законний спосіб ОСОБА_8 , оскільки станом на 15.07.2005 року, квартира була такою, що вибула з володіння, користування, розпорядження ОСОБА_2 .

За змістом ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386 ч.2 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ч.1 ЦК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявленого позову, прийшов до висновку про його задоволення виходячи з наступного

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що вищевказане обтяження було зареєстровано 19.07.2005 року за №2200185 реєстратором Першої Одеської державної нотаріальної контори на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом на день накладення обтяження (15.07.2005 року) належав позивачці ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним договором купівлі продажу квартири від 15.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Грубиком Б.І. та зареєстровано в реєстрі за №2667.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не була учасником цивільної справи №2-1072/2005 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про стягнення боргу у сумі 48140,0 грн., в межах якої було застосовано заходи забезпечення позову, в тому числі накладено арешт на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з накладенням арешту на 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до наданих суду даних належить позивачці ОСОБА_1 , позивач позбавлена права на розпорядження своєю власністю.

Тому позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом про захист своїх порушених прав на вільне володіння належним їй майном шляхом зняття обтяження у вигляді арешту нерухомого майна.

Суд дійшов висновку, що арешт, який накладений ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 липня 2005 року по цивільній справі №2-1072/2005 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про стягнення боргу у сумі 48140,0 грн., підлягає скасуванню, так як його наявність порушує права ОСОБА_1 як власника майна.

Суд вважає, що у зв`язку з наявними обтяженнями нерухомого майна існують перешкоди позивачу, як власнику нерухомого майна, у праві володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Відповідач визнає, що квартира була продана у законний спосіб, позивачка ОСОБА_1 не була учасником цивільної справи №2-1072/2005, арешт на зазначену частину квартири було накладено помилково, а тому є підстави для його скасування.

При цьому суд зазначає, що порушене право позивача підлягає захисту у спосіб, який обрав позивач і який передбачений законом (припинення дії, яка порушує право), у даному випадку, шляхом зняття обтяження у вигляді арешту з квартири, яка належить на праві власності позивачу, в порядку цивільного судочинства.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією №1040-9742-3983-7206 від 20.01.2024 року, розподіл якого позивач просить не здійснювати.

На підставі ст. ст. 316-317, 319, 321, 391 ЦК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", керуючись ст.ст. 4, 18, 19, 76-81, 95, 200, 206, 258-259, 263-265,354,355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перша Одеська державна нотаріальна контора, Роздільнянський відділ державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 липня 2005 року по цивільній справі №2/1072/2005 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про стягнення боргу в сумі 48140,00 грн. на 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Бобровська