Справа № 615/2365/23
Провадження № 2/615/79/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі
Головуючого судді Левченка А.М.,
за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 615/2365/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Еліт Фінанс»
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
20 грудня 2021 року між акціонерним товариством «Альфа-банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 491033924 від 04 вересня 2020 року.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
07 лютого 2024 року судом було отримано відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що позивачем не доведено належним чином факт отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором № 491033924 від 04 вересня 2020 року. У додатку № 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року міститься лише підпис ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», натомість підпис первісного кредитора відсутній. Не долучено акт приймання - передачі реєстру боржників за формою встановленою у додатку № 2 до договору факторингу. Також, позивачем не надано докази на підтвердження надання АТ «Альфа-Банк» грошових коштів відповідачу.
Як зазначає відповідач, відповідно до п.2 оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04 вересня 2020 року відповідач пропонує банку відкрити рахунок у валюті гривня та випустити платіжну картку, однак доказів в частині відкриття рахунку не надано. Долучена до матеріалів справи виписка по рахунку з кредитною картою за період з 24 лютого 2017 року по 20 грудня 2021 року містить відомості за рахунком проте відомостей, що рахунок відкрито матеріали справи не містять. Відсутні відомості, що платіжні карти були видані в порядку акцептування банком пропозиції клієнта (оферти)укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії.
Крім того, в матеріалах справи міститься лише розрахунок заборгованості складений позивачем, у якому відсутні будь-які пояснення, щодо нарахування суми заборгованості, а також відсутні будь-які дані, стосовно розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором.
На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Також відповідачем долучено копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 16 січня 2021 року відповідно до якого прізвище дружини після реєстрації шлюбу Ожго-Земцова.
Також зазначено, що до позовної заяви було долучено виписку по рахунку відповідача, що є належним доказом факту видачі коштів та заборгованості. Власного розрахунку заборгованості відповідачем не надано.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надсилання рекомендованим листом судових повісток за адресою реєстрації та за адресою проживання зазначеною у заяві від 27 лютого 2024 року, які повернулися до суду без вручення з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідност. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Підписанням цієї оферти позичальник беззаперечно підтверджує, що перед укладанням Угоди охнайомлений, в тому числі у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; із інформацією, зазначеною в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, яка розміщена на офіційній сторінці банку у мережі інтернет за посиланням www.alfabank.ua.
Всі відносини, що не врегульовані угодою, запропоновано позичальником врегулювати договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, додатково до тих, що вказані в угоді, і є невід`ємною частиною угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті банку www.alfabank.ua.
У додатку № 1 до угоди про надання кредиту № 491033924 від 04 вересня 2020 року, за підписам відповідача, що є невід`ємною частиною угоди, визначенографік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.Дата щомісячного платежу до 28 числа кожного місяця. Розмір мінімального щомісячного платежу 2497, 05 грн.
Вматеріалах справи наявний підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту,мета отримання кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка, тип процентної ставки; загальні витрати за кредитом: орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), реальна річна процентна ставка, відсотків річних; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит та інше.
Також, відповідно до паспорту споживчого кредиту, відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Підтверджує отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до своїх потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором.
20 грудня 2021 року між акціонерним товариством «Альфа-банк» (Клієнт) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (Фактор) укладено договір факторингу № 4 за умовами якого Фактор зобов`язується передатиг рошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтов і право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до договору.
Згідно п. 2.3 Договору факторингу право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього договору. В дату здійснення оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього договору сторони підписують Акт приймання-передачі реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього договору.
Відповідно до п.4.2 Договору факторингу ціна права вимоги за цим договором становить 12 878 944 (дванадцять мільйонів вісімсот сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривень 00 копійок. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 12 878 944,00 грн, шляхом перерахування на рахунок Клієнта № НОМЕР_4 відкритого в АТ «Альфа-Банк», в дату підписання договору.
У наданому розрахунку міститься інформація щодо щомісячних платежів позичальника за визначений період (дата за графіком), поточна заборгованість клієнта за тілом кредиту та відсоткам за користування кредитом, також наявні відомості про часткове погашення відсотків за користування кредитом (17 листопада 2020 року у розмірі 2000,00 грн, 14 грудня 2020 року у розмірі 810,00 грн).
Відповідно до позиції Верховного суду у цивільній справі №278/2177/15-ц, викладеній у постанові від 17.12.2020 року, розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, якщо він досліджується разом з іншими доказами у сукупності.
Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Крім того, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц.
Таким чином, виписка по рахунку ОСОБА_2 , згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України затвердженого постановою правління Національного банку України №75 від 04.07.2018 року є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, а отже підтверджує отримання останньою кредитних коштів та здійснення нею банківських операцій, зокрема, сплати процентів за кредитним договором, поповнення рахунку.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсудсторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разівідсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язанавчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися відпевноїдії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України)
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як визначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.2 ст. 615ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 1077 Цивільного кодексу України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ст. 518 ЦК України боржник має право висувати протии вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, яківін мав протии первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.
Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умовине виконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредиту в матеріалах справи відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2684,00 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 2152 від 06 грудня 2023 року, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у відповідному розмірі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 512,514, 526, 527, 530, 610, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 27, 80, 141, 206, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
ВИРІШИВ
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Еліт Фінанс» (місце знаходження: м. Київ, пл. Солом`янська, 2)
Відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 )
Повне судове рішення складено 12.04.2024 року.
Суддя А.М. Левченко