_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1546/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків (упущеної вигоди), завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси, суд

ВСТАНОВИВ:

У грудні місяці 2018 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Одеської міської ради ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення позовної заяви; стягнення збитків (упущеної вигоди), завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси на користь Одеської міської ради у розмірі 781065 грн.; стягнення судового збору на користь прокуратури Одеської області у розмірі 11715,98 грн.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2018 року вказану справу було передано судді Літвінової І.А.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Літвіновою І.А. від 28 січня 2019 року вказану позовну заяву було визнано неподаною та повернуто особі, яка звернулась із позовною заявою до суду із всіма доданими до позовної заяви документами.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 28 січня 2019 року, позивачем було подано відповідну апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року апеляційну скаргу заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради залишено без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року без змін.

У травні місяці 2020 року перший заступник прокурора Одеської області подав касаційну скаргу на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 28 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Верхового Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 липня 2021 року, касаційну скаргу було задоволено, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду./а.с.131/

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2021 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи./а.с.145/

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2022 року цивільну справу передано до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю./а.с.231/

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2023 року, матеріали вказаної цивільної справи розподілено судді Свяченій Ю.Б.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 01.12.2023 року матеріали цивільної справи за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків (упущеної вигоди), завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси повернуто до Київського районного суду м. Одеси для подальшого розгляду./а.с.244/

10.01.2024 року вказана цивільна справа надійшла до Київського районного суду м.Одеси.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану цивільну справу 10.01.2024 року передано судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16.01.2024 року цивільну справу за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків (упущеної вигоди), завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Судові засідання було призначено на 29.01.2024 року, 21.02.2024 року та 03.04.2024 року, однак відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою шляхом надіслання за зареєстрованим місцем проживання судових повісток, до суду не з`явилась, причини поважності неявки до суду не повідомила, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи, або письмових заперечень з приводу позовних вимог суду не надано.

У судове засідання, призначене на 21.02.2024 року з`явились представник прокуратури та представник Одеської міської ради, які підтримали позовні вимоги та надали повні пояснення в обґрунтування позову.

У судове засідання 03.04.2024 року представником позивача прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси Н.Ломей було надано заяву, якою позовні вимоги підтримано та просять розглянути справу за їх відсутністю.

У судове засідання 03.04.2024 року представником позивача Одеської міської ради Бутрик А.О. було надано заяву, якою позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу за їх відсутності.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у порядку, визначеному законом.

Згідно ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає в здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

На виконання вимог закону, виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення від 27.11.2014 року №339 «Про затвердження методики визначення пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Одеси у новій редакції» зі змінами. (далі Методика).

Відповідно до п.п.1.3, 2.1. Методики, залучення до пайової участі є обов`язковим для всіх замовників (фізичних осіб-підприємців, фізичних та юридичних осіб), які здійснили, здійснюють або мають намір здійснити нове будівництво, реконструкцію, розширення, перепрофілювання, переобладнання, зміну функціонального призначення, реставрацію будь-яких об`єктів містобудування на території м.Одеси, незалежно від форми власності замовника, розташування та функціонального призначення об`єкта будівництва (реконструкції), окрім випадків, передбачених п.1.10 цієї Методики.

Згідно п.2.2. Методики, пайова участь полягає у перерахуванні замовником коштів до бюджету м.Одеси в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію за реквізитами, вказаними у Договорі.

Пунктом 2.5 Методики визначено, що умови сплати пайової участі визначаються Договором.

Відповідно до п.2.15. замовники, які здійснюють забудову земельної ділянки та ввели об`єкт будівництва в експлуатацію без укладання Договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси, зобов`язані сплатити кошти до бюджету м.Одеси у розмірі, встановленому комісією на підставі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності (опосередкована вартість 1кв.м. загальної площі квартир будинку для міста Одеси відповідно до показників, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України).

Відповідно до пунктів 2.2.37, 2.2.38, 2.2.39 Положення про управління капітального будівництва Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 року № 384-VI, Управління надає на розгляд комісії з визначення розміру залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Одеси матеріали розрахунку щодо визначення розміру пайової участі; оформлює, реєструє, видає та зберігає договори пайової участі; здійснює контроль за виконанням замовниками будівництва обов`язків відповідно до договорів пайової участі розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Одеси щодо сплати пайової участі.

Одеською місцевою прокуратурою №1 було встановлено, що 28.04.2012 року Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт № ОД 96, найменування об`єкта будівництва «Будівництво зблокованих житлових будинків; АДРЕСА_1 ». У вказаній декларації замовником зазначено ОСОБА_1 .

Управлінням ДАБІ в Одеській області 14.02.2013 року зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації за № ОД 94, а саме «Будівництво зблокованих житлових будинків; АДРЕСА_1 »./а.с.207/

Разом з тим, відповідач, як замовник будівництва з заявою щодо укладення договору про пайову участь до Одеської міської ради чи до виконавчого комітету міської ради не зверталась та відповідний договір не укладала.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Замовниками будівництва є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (п.4 ст.1 Закону).

Представником прокуратури було надано відповідь Головного управління державної податкової служби в Одеській області від 14.02.2024 року. з якого вбачається, що згідно з даними інформаційно-комунікаційних систем, станом на 13.02.2024 року, інформація щодо перебування громадянки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на обліку у Головному управлінні ДПС в Одеській області як фізичної особи-підприємця відсутня./а.с.19,т.2/

Відповідно до ч.5 ст.40 вказаного Закону, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Відповідно до п.2.6 Методики, розмір першого платежу та графік сплати пайової участі визначається комісією з урахуванням пропозиції замовника: перший платіж сплачується протягом 30 робочих днів з моменту реєстрації Договору в Управлінні капітального будівництва.

Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради на адресу ОСОБА_1 22.12.2017 року за № 02-04/2544 був направлений лист з вимогою надати документи необхідні для визначення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси при будівництві блокових житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.209/

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 необхідні документи до Управління капітального будівництва Одеської міської ради не були надані, питання пайової участі в створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, було винесено на розгляд комісії 26.01.2018 року.

Рішенням комісії Управління капітального будівництва Одеської міської ради від 26.01.2018 року було встановлено пайову участь ОСОБА_1 на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси при будівництві блокових житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 781065,00 грн. /а.с.208/.

Представник позивача зазначає, що відповідно до статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним із основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.5 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Згідно з абз.7 ч.9 ст. 40 вказаного Закону визначено, що кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Судом враховується, що згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Одеській області від 14.02.2013 року за №ОД 94, об`єкт будівництва «Будівництво зблокованих житлових будинків; АДРЕСА_1 », було прийнято в експлуатацію.

Вищенаведеними правовими нормами встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту повинен був укладатись із замовником будівництва, яким є фізична-особа ОСОБА_1 , і до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Разом з тим, такий договір між міською радою та замовником не укладався.

З аналізу положень частин 2, 3, 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вбачається, що обов`язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов`язок пов`язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування. При цьому, у вказаному Закону не має заборони щодо укладення договору із кількома замовниками (двоє чи більше), які подали спільну заяву до органу місцевого самоврядування для підписання договору про пайову участь.

Отже, Про регулювання містобудівної діяльності; нормативно-правовий акт № 3038-VI від 17.02.2011">Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» і зазначеною Методикою установлено, що саме на замовника покладено обов`язок взяти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури на підставі договору про пайову участь між замовником та органом місцевого самоврядування, укладення якого теж є обов`язком замовника (що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 572/2848/17).

Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням зобов`язання, прямо передбаченого чинним законодавством.

22.12.2017 року управління капітального будівництва Одеської міської ради зверталось до замовника із листами про укладання договору та про сплату коштів пайової участі, натомість активних дій, спрямованих на підписання договору, остання не вчиняла, кошти пайової участі до місцевого бюджету не надійшли.

Ухилення замовника (замовників) будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством, яке діяло на той час (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016р. по справі №3-1323гс16, від 014.02.2017р. у справі № 3-1441гс16, від 22.03.2017р. у справі №908/312/16).

Звертаючись до суду із даним позовом, представник Одеської місцевої прокуратури № 1 (на даний час змінено назву на Київська окружна прокуратура міста Одеси згідно наказу Офісу Генерального Прокурора № 40 від 17.02.2021 року відповідно до п.4 розділу II Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX днем початку роботи окружних прокуратур визначити 15.03.2021 року) просить стягнути з відповідача розмір пайового внеску як суму збитків (упущеної вигоди), завданих Одеській міській раді неправомірною бездіяльністю відповідача у вигляді не укладення договору про пайову участь та несплати пайового внеску в розмірі 781065,00 грн.

Оскільки договір про пайову участь із замовниками в силу положень ст. 40 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», має бути укладений не пізніше 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва, але до прийняття об`єкта в експлуатацію, тому саме з моменту прийняття об`єкта в експлуатацію в органу місцевого самоврядування виникає можливість стягнення з замовників саме збитків, пов`язаних з неукладенням такого договору та ненадходженням до місцевого бюджету відповідних коштів.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частини другої ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною умовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.

Судом враховується, що пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обовязків. Покладення на особу обов`язку відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди можливе тільки за умови реальної можливості одержання доходу особою, яка вважає, що їй завдано шкоди.

Як вже зазначалося вище, цивільно-правова відповідальність за завдання майнової шкоди наступає за наявності цивільного правопорушення, яке складається з наступних елементів: наявність майнової шкоди, протиправна поведінка (дії чи бездіяльність) заподіювача, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та майновою шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (їх розмір), протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди, та причинний зв`язок такої поведінки із заподіювачем шкоди. У свою чергу, відповідачі повинні довести, що в їх діях (бездіяльності) відсутня вина в заподіянні шкоди.

Судом встановлено, що відповідач не підписала договір із міською радою про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, що свідчить про її бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов`язкових дій щодо такого звернення та укладення договору.

Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача щодо її обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується із їх зверненням до позивача із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої міська рада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди.

Відтак, наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача (аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі №908/312/16 від 22.03.2017 року), предмет спору має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин.

Судом приймається до уваги, що при визначенні розміру втраченої вигоди повинні враховуватись тільки точні дані, які безспірно і достовірно підтверджують існування реальної можливості отримання грошових сум або іншого майна, в тому випадку, якби зобов`язання було виконане належним чином. Її розмір повинен бути підтверджений обґрунтованим розрахунком, а також відповідними доказами. Тобто втрачена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний доход.

Згідно виписки із протоколу № 58 засідання комісії по визначенню пайового внеску замовника в розвитку інфраструктури міста Одеси від 26.01.2018 року, розмір пайового внеску становить: 1890,65 кв.м. * 4% * 10328 грн. =781065 грн., де 1890,65 кв.м. загальна площа домоволодінь; 4% - граничний розмір залучення коштів для об`єктів житлового призначення згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; 10328 грн. опосередкована вартість 1 кв.м./а.с.208/

Відповідно наданих ОСОБА_1 Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки № НОМЕР_2 від 27.06.2012року будівництво блокованих житлових будинків становить загальну площу 1890,65 кв.м., з якої було розраховано розмір пайового внеску./а.с.206/

Відтак, суд вважає підтвердженою суму збитків у вигляді упущеної вигоди, яка відповідає сумі коштів, яку мав би отримати місцевий бюджет у випадку виконання замовником своїх зобов`язань щодо укладання договору та внесення 781065,00 грн. коштів пайової участі.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що Прокуратурою Одеської області на адресу Управління капітального будівництва Одеської міської ради було направлено запит від 15.11.2017 року № 04/2/5-7213-17 з питань надання в рамках розслідування кримінального провадження інформації щодо укладених договорів про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Одеси за об`єктами будівництва згідно з доданим переліком ( у тому числі по АДРЕСА_1 ).

Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради своїм листом від 27.11.2017 року за №2-04/2345 проінформувало прокуратуру Одеської області, що по наданим адресам об`єктів будівництва документи, які можуть бути підставою для здійснення розрахунку пайової участі, до управління не надходили.

27.11.2017 року Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради було надіслано запит в Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради щодо надання копій містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок та декларацій про готовність об`єктів до експлуатації для можливості визначення розміру пайової участі.

22.12.2017 року Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради отримано негативну відповідь на запитувану інформацію, та конкретно по об`єкту нерухомості АДРЕСА_1 .

Таким чином, Одеській міській раді про несплату коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста, стало відомо, через її структурний підрозділ 22.12.2017 року після отримання інформації від спеціально уповноважених органів, в той же час Одеської міською радою не було вжито заходів щодо захисту інтересів держави та територіальної громади, що мало наслідком ненадходження до місцевого бюджету значних коштів.

Із наданих доказів, які є в матеріалах справи вбачається, що Прокуратурою Одеської області на адресу Управління капітального будівництва Одеської міської ради було направлено запит від 15.11.2017 року № 04/2/5-7213-17 про надання інформації щодо укладених договорів про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Одеси за об`єктами будівництва згідно з доданим переліком ( у тому числі по АДРЕСА_1 ), після якого Управління капітального будівництва Одеської міської ради своїм листом від 27.11.2017 року проінформувало прокуратуру про те, що документи, які можуть стати підставою для здійснення розрахунку пайового внеску за адресом АДРЕСА_1 , до управління не надходили./а.с.196/

З чого можливо зробити висновок, що з листопада 2017 року Прокуратурі Одеської області стало відомо про порушення прав територіальної громади, та у подальшій переписці з державними органами у період 2018 року щодо питання внесення пайового внеску за об`єкт будівництва за адресом АДРЕСА_1 , внаслідок чого прокуратурою було подано позов в інтересах держави 28.12.2018 року, хоча Декларація про готовність об`єкта до експлуатації було зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Одеській області - 14.02.2013 року за №ОД 94, на об`єкт будівництва «Будівництво зблокованих житлових будинків; АДРЕСА_1 , однак причини пропуску строку для подання позову суд вважає поважними та обґрунтованими, тому вважає за можливе поновити строк для пред`явлення вказаного позову.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі через доведеність в діях відповідача всіх елементів складу цивільного порушення: протиправна поведінка (порушення зобов`язання щодо укладення договору пайової участі); збитки (недоотримання позивачем коштів пайової участі в розмірі 781065,00 грн.), причинний зв`язок (понесення збитків позивачем через неукладення відповідачем договору пайової участі та несплати пайового внеску); вина (порушення приписів Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"). При цьому вина відповідача презюмується, а протилежного учасниками судового розгляду не доведено. Відтак, збитки підлягають стягненню із відповідача у розміру 781065,00 грн., підтвердженому доказами, які є в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, оскільки дослідженими наявними у справі доказами підтверджується факт бездіяльності відповідача, що призвела до недоотримання місцевим бюджетом коштів для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Одеси та на момент прийняття рішення доказів погашення збитків відповідач суду не представив, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно вимога прокурора в інтересах держави в особі Одеської міської ради про стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

Відповідно до вимог статтею 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору також підлягають задоволенню. Оскільки прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 11715,98 гривні, що підтверджується платіжним дорученням № 2357 від 20 грудня 2018 року/а.с.6,т.1/, позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст.526,1166 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків (упущеної вигоди), завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 на користь Одеської міської ради, , 65004, м.Одеса, пл.Думська, 1, Банк Казначейство України (ЕАП), МФО -899998, , отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса (Одеська міська ТГ), номер рахунку (IBAN) НОМЕР_3 , КБК 24060300) грошові кошти у вигляді збитків (упущеної вигоди) в розмірі 781065 (сімсот вісімдесят одна тисяча шістдесят п`ять гривень), завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 на користь Одеської обласної прокуратури, , 65026, м.Одеса,вул.Пушкінська,3), банк отримувача: ДКСУ у м.Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101, р/р НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 11715 /одинадцять тисяч сімсот п`ятнадцять гривень) 98 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 10.04.2024 року.

Суддя Гниличенко М. В.