Номер провадження № 2/521/1763/24
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А.
секретаря судового засідання Скрипченко Г.В.,
29.11.2023 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд: стягнути з відповідача, ОСОБА_2 користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 7826 (сім тисяч вісімсот двадцять шість) гривень 05 копійок та суму сплаченого судового збору.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.01.2024 року відкрито провадження у справі та спрощене провадження у справі з викликом учасників справи.
В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся про дату час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, подав заяву в якій просив слухати справу без його особистої участі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного.
Відповідно до Положення про Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 08.02.2023 року №1099-VIII, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради - є виконавчим органом Одеської міської ради і створюється відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування».
Основними завданнями Департаменту є призначення та виплата соціальних допомог, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України. До структури Департаменту входять структурні підрозділи Департаменту (управління, відділи, сектори).
Відповідно до Положення про управління соціального захисту населення в Хаджибейському (Малиновському) районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради управління є територіальним структурним підрозділом Департаменту без права юридичної особи. Управління підпорядковується директору Департаменту. Координує діяльність управління директор Департаменту.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня 2016 року по березень 2020 року.
Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг визначається Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою КМУ №848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплат житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива».
Судом встановлено, що субсидія призначалась на одну зареєстровану особу домогосподарства на період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року. Відповідно до законодавства на наступні періоди субсидія була подовжена в автоматичному режимі, а саме: з травня 2017 року по квітень 2018 року, з травня 2018 року по квітень 2019 року.
З травня 2019 року субсидію в автоматичному режимі не подовжено у зв?язку з наявністю станом на 01.05.2019 року заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги. Оскільки субсидію автоматично не було продовжено, ОСОБА_2 28.11.2019 року надала до управління нову заяву та декларацію щодо призначення житлової субсидії. На підставі поданої заяви, декларації та довідки, отриманої 02.12.2019 року від ОСББ «Комфорт та уют» про зареєстрованих осіб, у якій вказано що за адресою домогосподарства зареєстрована одна особа (заявниця), було призначено субсидію на період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року.
02.03.2020 року до управління звернувся батько відповідачки, ОСОБА_3 , та в усній формі повідомив, що за адресою домогосподарства з 05.12.2018 року зареєстрована ОСОБА_4 , мати відповідачки.
Під час проведення перевірки 06.03.2020 року, позивачем було виявлено, що відповідно до довідки від 06.03.2020 року про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання осіб за даною адресою з 05.12.2018 року була зареєстрована мати заявниці, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з пунктами 90, 91 Положення громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов?язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, про виникнення обставин, зокрема щодо зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств та у разі зміни подати нову заяву та декларацію.
Судом встановлено, що дану інформацію при подачі заяви та декларації у 2019 році відповідачка приховала, а тому зазначений факт позбавляє ОСОБА_2 права на отримання субсидії з січня 2019 року.
Таким чином, судом встановлено, що з 01.01.2019 року по 29.02.2020 рік відповідачці було надміру виплачено житлову субсидію в загальній сумі 7826,05 грн.
Відповідно до законодавства, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надмірно перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином до державного бюджету. Про необхідність повернення у місячний термін зайве отриманих коштів житлової субсидії ОСОБА_2 було неодноразово повідомлено листами №1471/14-14-217 від 02.03.2020 року, №1901/14-14-217 віл 17.04.2020 року, №3636/14-14 від 01.07.2020 року, які було надіслано поштою.
Станом на дату ухвалення даного рішення, відповідачкою у добровільному порядку не повернуто надміру отриману житлову субсидію на суму 7826,05 грн.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.
Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 , передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи.
Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій. Надання раніше призначеної субсидії припиняється, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні відомості про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру нарахована сума субсидії.
Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями.
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно статті 81 ЦПК України має довести позивач.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 332/2805/18.
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи наявність умислу у відповідачки щодо отримання субсидії шляхом не подання інформації щодо своєї матері, яка зареєстрована за тією ж адресою, що і відповідач, та оскільки подання інформації про матір вплинуло б на розмір субсидії, позивач (платник грошових коштів) довів недобросовісність у діях відповідача (набувача субсидії, а також виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов, висновку про наявність підстав для примусового повернення отриманих ОСОБА_2 коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 7826,05 грн.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст. ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 280, 352 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СУДДЯ: Бобуйок І.А.