_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 757/744/21-ц
Провадження № 2-п/947/61/24
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заочного рішення

10.04.2024 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя - Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ТОВ «Інвестмент корпорейшн» - Федяєва Сергія Володимировича про перегляд заочного рішення по цивільній справі №757/744/21-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ ФК «Укрфінанс груп», ТОВ «Інвестмент корпорейшн», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2024 року представник заявника ТОВ «Інвестмент корпорейшн» - Федяєв Сергій Володимирович звернувся до суду з заявою, в якій просив скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року у справі №757/744/21-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ ФК «Укрфінанс груп», ТОВ «Інвестмент корпорейшн», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про неналежне повідомлення відповідача ТОВ «Інвестмент корпорейшн» та неповне з`ясування усіх обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

08.04.2024 року через систему «Електронний суд» від позивача ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких вона просила залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення та розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали додані до заяви, суд доходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №757/744/21-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ ФК «Укрфінанс груп», ТОВ «Інвестмент корпорейшн», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір про розірвання договору відступлення права вимоги №26-07/18/1 від 26 липня 2018 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_2 . Визнано недійсним договір відступлення права вимоги № 08-12/20 від 08.12.2020 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен».

Відповідачем не надано суттєвих доказів, які б могли вплинути на зміст рішення по суті, як це передбачено ст. 285 ЦПК України, а що ж стосується наведених у заяві аргументів, то зважаючи на положення норм глави 1 розділу V ЦПК України ці обставини можуть предметом розгляду суду апеляційної інстанції, а відтак заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 280-289 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ТОВ «Інвестмент корпорейшн» - Федяєва Сергія Володимировича про перегляд заочного рішення по цивільній справі №757/744/21-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ ФК «Укрфінанс груп», ТОВ «Інвестмент корпорейшн», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, вона має можливість оскаржити рішення до Одеського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ki.od.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.