справа № 619/721/24
провадження № 2/619/492/24
РІШЕННЯ

іменем України

05 квітня 2024 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Жорняк О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молотко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дитину з батька, стягнення аліментів з матері, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в собі адвоката Гринченко Т.М., звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, стягнутих з нього рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.02.2016 року по справі №629/4493/15-ц, та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування позову зазначено, що 19.02.2011 між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. У них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . 30.03.2015 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю, а позивачу ОСОБА_1 визначено порядок спілкування з малолітньою донькою, відповідно до якого він забирав дитину до себе на вихідні дні та дитина проводила половину вільного від занять та навчання часу разом із батьком. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.02.2016 встановлено стягувати з нього на користь відповідачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. При цьому, з червня 2023 року донька почала просити батька проживати разом з ним, а не з матір`ю, оскільки остання почала вживати алкогольні напої разом з чоловіком з яким вона мешкала і мали місце ситуації, коли дитина себе почувала некомфортно проживає разом із ним. Таким чином, з червня 2023 малолітня дитина ОСОБА_3 почала постійно проживати за місцем фактичного проживання з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, з періоду часу з червня 2023 року та по день звернення з позовом дитина постійно мешкає з позивачем (батьком) та натомість він продовжує сплачувати на користь відповідачки (матері дитини) аліменти з якою дитина не проживає, в розмірі, що коливається 5000-7000 гривень щомісячно, натомість дитина мешкає з ним та він повністю утримує дитину з коштів, які залишаються після стягнення з нього аліментів. При цьому відповідачка отримує аліменти безпідставно, так як не витрачає їх на дитину, вся витрати на її утримання несе виключно позивач. Відповідачка лише декілька разів повернула і то меншу частину коштів, які були перераховані їй якості сплати аліментів позивачу та добровільно припиняти стягнення аліментів на її користь не бажає, про що повідомила позивача в телефонній розмові, та з урахуванням того, що аліменти стягуються на підставі рішення суду відповідно лише рішенням суду може бути припинене стягнення аліментів з позивача по цій справі, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.02.2024 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.03.2024.

29.02.2024 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву, в якому відповідачка заперечувала проти позову, обгрунтовуючи його тим, що більшість фактів , викладених в позові, перекручені та не відповідають дійсності. Доводи позивача є не підтвердженими, допустимими, достатніми доказами. Вважає, що позивач її оговорює і вводить суд в оману. Також зазначила, що наразі місце проживання дитини ОСОБА_4 не визначене разом з нею, дитина навчається в шкільному закладі у м. Лозова Харківської області, вона бере більш активну участь у її вихованні, тому дитина тимчасово проживає разом з батьком.

05.03.2024 до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача адвоката Гринченко Т.М., в якій представник зазначила, що відповідачкою не заперечується та по суті визнається обставина, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з червня 2023 року та по день складання нею відзиву на позовну заяву проживає разом з батьком, тому вимога стягнення з неї аліментів є законною та правомірною.

Ухвалою суду від 06.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.04.2024.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подавши до суду заяву, у якій представник адвокат Гринченко Т.М. просить здійснити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надавши суду заява про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30.03.2015 у справі № 619/490/15-ц розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , залишено відповідачу прізвище « ОСОБА_6 ».

Під час перебування у шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

На підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.02.2016 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З аналізу вказаних норм Сімейного кодексу України слідує, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

З заяви ОСОБА_1 від 25.08.2023 вбачається, що він в присутності головного сеціаліста ССД Лозівської міської ради Харківського області, повідомив службу у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в письмовому вигляді під час особистого прийому про те, що дитина на час його звернення проживає разом з ним та повідомив адресу їх з дитиною проживання та про категоричну відмову дитини повертатися до матері.

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку супроводжує ОСОБА_1 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка від 30.08.2023 № 6311- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно акту від 01.02.2024 , складеного депутатом Солоницівської селищної ради Ткач Д.М., засвідченого секретарем селищної ради ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає разом з неповнолітньою донькою від попереднього шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем реєстрації дружини, за адресою: АДРЕСА_1 .

З акту Служби у справах дітей Солоницівської селищної ради від 08.08.2023 обстеження умов проживання відомо, що було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Житло розміщено на 2 поверсі 5 поверхового будинку, складається з двох кімнат загальною площею 50м. кв., кухня, санвузол, централізоване газо, водо та електропостачання. Умови проживання задовільні, в квартирі сучасний ремонт, побутова техніка, меблі. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дитини окрема кімната, наявне ліжко, місце для навчання, шафа для одягу, одяг в достатній кількості. За вказаною адресою постійно проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (батько), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дружина батька), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дитина). Стосунки та традиції сім`ї доброзичливі, донька з батьком полюбляють гуляти, ходити до друзів, дивитись фільми, готувати разом їжу. На момент, коли батько на роботі, догляд за дитиною здійснює бабуся. ОСОБА_4 бажає проживати із батьком, та ОСОБА_4 мешкає з батьком з початку червня 2023 року.

Відповідно до Довідки № 086-1/о від 12.09.2023 Комунального некомерційного підприємства Солоницівської селищної ради «Медичний центр «Здоров`я+» Харківського району» підрозділ первинної медичної допомоги, взята на облік ОСОБА_3 до педіатра за адресою: АДРЕСА_1 .

Частина перша ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267, 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а стаття 273 Сімейного кодексу України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 Сімейного кодексу України має на меті скасування їх присудження.

Положеннями ч. 2 ст. 188 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Факт зміни місця проживання одного з батьків та, як наслідок, залишення дитини проживати з іншим, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.

Обставиною, що має істотне значення у такому випадку слід вважати зміну місця проживання дитини, оскільки з настанням цієї обставини ОСОБА_1 , як батько, безпосередньо утримує доньку ОСОБА_3 .

За змістом ст. 180, 181 Сімейного кодексу України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Отже, у червні 2023 року настали обставини, які зумовлюють припинення обов`язку батька сплачувати аліменти на утримання доньки та породжують такий обов`язок у матері дитини ОСОБА_2 , оскільки дитина фактично проживає з батьком, наявні підстави для звільнення від сплати аліментів у подальшому, оскільки під час розгляду справи обставин, що свідчать про протилежне, судом не встановлено.

Разом з тим наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання доньки.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 сатті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Частинами 1, 2 ст. 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Установлений у процесі розгляду справи факт того, що позивач самостійно піклується про спільну дитину сторін та забезпечує її усім необхідним, є підставою для задоволення позову та стягнення аліментів з матері.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ч. 1, 2 ст. 182, ст. 183 СК України та вважає можливим стягувати з відповідачки аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211, 20 грн за позовну заяву про припинення стягнення аліментів на дитину.

Крім того, позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, тому з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, які стягуються на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.02.2016 року по справі №629/4493/15-ц на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Надіслати відповідачу копію судового рішення протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя О. М. Жорняк