Справа № 274/2927/23 Провадження № 2/0274/90/24 РІШЕННЯ
19.03.2024 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Юсової О.А.,
позивача ОСОБА_1 , представника позивача Романюка І.М. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання шлюбу недійсним,
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд визнати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , який було зареєстровано 07.12.2018 Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №417 недійсним.
Позов обґрунтовано тим, що з травня 2020 вона спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Новоград- Волинський Житомирської області (після перейменування - місто Звягель).
08.02.2023 Звягельським районним ТЦК у сповіщенні сім`ї за № 11 її було повідомлено про те, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Донецької області в ході проходження військової служби, захищаючи волю та незалежність України.
Вона здійснила поховання ОСОБА_4 14.02.2023 на кладовищі на території Бистрицького старостинського округу Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області.
У травні 2023 вона звернулась до військової частини НОМЕР_1 з приводу виплати грошового забезпечення загиблого та виплат пов`язаних із проведенням поховань, однак отримала відмову від 05.05.2023 за № 5603 у зв`язку з тим, що до військової частини звернулась інша особа, яка вважає себе дружиною загиблого - ОСОБА_3 .
Так, ОСОБА_4 мав за життя зареєстрований шлюб з ОСОБА_3 , однак останній укладений у зв`язку з потребою у зміні прізвища та без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.
ОСОБА_4 у 2018 році мав потребу у зміні прізвища (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ) у зв`язку з чим звернувся до ОСОБА_3 , яка на той час ніде не працювала, зловживала спиртними напоями, зокрема з цих причин була позбавлена батьківських прав щодо своєї малолітньої дочки згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду від 12.10.2010 по справі № 2-1045/10.
Провівши реєстрацію шлюбу з відповідачем, з 2018 року ОСОБА_4 жодного дня не проживав спільно з ОСОБА_3 , постійно проживав в м. Звягель до введення воєнного стану в лютому 2022 року, відносин з ОСОБА_3 не підтримував, спільного побуту чи інших прав та обов`язків характерних для подружжя не мав.
Сукупність зазначених обставин свідчить про обґрунтованість висновків про те, що у ОСОБА_4 не було реального наміру створити сім`ю з ОСОБА_3 , проживати з нею разом, набути права та обов`язки подружжя, дбати про добробут, здоров`я та моральний стан один одного, а тому шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є фіктивним.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 30.05.2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які були усунені позивачем 15.06.2023.
Ухвалою суду від 19.6.2023 відкрито загальне позовне провадження, клопотання представника позивача про витребування доказів та виклик свідків задоволено.
Ухвалою суду від 27.06.2023 проведення підготовчого засідання відкладено за клопотанням представника позивача.
Ухвалою суду від 03.10.2023 закрито проведення підготовчого провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач та її представник - адвокат Романюк І.М у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові.
Відповідач у судові засідання не з`являлась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, судові повістки направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.
Згідно із ст. 38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст. ст. 22, 24 - 26 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.
За приписами ст. 41 СК України шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: 1) між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною з порушенням вимог; 2) між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею; 3) з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків; 4) з особою, яка не досягла шлюбного віку і якій не було надано права на шлюб.
При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 41 СК України).
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`роз`яснено, що при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.
Для визнання шлюбу недійсним на тій підставі, що шлюб є фіктивним (якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя) необхідно встановити докази, які б свідчили про наявність чи відсутність бажання створити сім`ю, спільне проживання подружжя, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення спільного господарства подружжям та інше. Відсутність мети щодо створення сім`ї може стосуватися, як бажань однієї особи, що реєструє шлюб за ситуації існування мети створення сім`ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю.
Статтею 42 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність, якої обмежена.
Шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації (ст. 44 СК України). Недійсний шлюб (ст. 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України (ч. 1ст. 45 СК України).
Відповідно до судової практики самі по собі доводи позивача про те, що метою укладення шлюбу було отримання певних майнових благ, не дають підстав для визнання шлюбу недійсним з підстав фіктивності (постанови Верховного Суду у справах № 750/6471/15-ц, № 591/1860/16-ц).
У справі № 285/720/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що окреме проживання подружжя та непроведення святкової церемонії укладання шлюбу, а також наявність будь-яких фінансових зобов`язань сторін самі по собі не можуть бути підставою для визнання шлюбу недійсним (фіктивним). А припинення сімейних стосунків та наявні конфлікти, які виникають між подружжям, є підставою для розірвання шлюбу, а не для визнання його недійсним.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Тобто, доказами можуть бути будь-які дані, на підставі яких суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів саме з його вини.
Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 07.12.2018, який було зареєстровано Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 417, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
Згідно довідки № 1204 від 11.04.2023, виданої Бистицьким старостинським округом Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, ОСОБА_4 захоронений на місцевому кладовищі вул. Ватутіна с.Бистрик 14.02.2023. ОСОБА_1 - цивільна дружина покійного ОСОБА_4 була присутня на похованні та приймала участь у похованні полеглого воїна.
Згідно довідки № 11 від 09.03.2021, виданої Семенівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72293639, після смерті ОСОБА_4 Бердичівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №70583677 (номер справи у нотаріуса 129/2023).
Відповідно до копії сповіщення № 11, виданої 08.02.2023 за № 629 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 на ім"я ОСОБА_1 , останню повідомлено про смерть її чоловіка, штаб-сержанта ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Червона Гора Донецької області. Сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги, пільг) в установленому законом порядку.
Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов № 193 від 18.04.2023, складеного представником Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград - Волинської міської ради, ОСОБА_1 , сімейний стан: вдова, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживав зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_1 та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2 . Про цей факт свідчать сусіди: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
З копії повідомлення № 5603 від 05.05.2023, виданого т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10 на ім"я ОСОБА_1 на звернення щодо виплати грошового забезпечення за час військової служби у в/ч НОМЕР_1 , яке належить загиблому штаб-сержанту ОСОБА_4 та виплат, пов`язаних із проведенням поховань, вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви, оскільки не надано підтверджуючих документів, які встановлюють факт, що вона є дружиною загиблого. Також повідомлено, що до військової частини звернулась інша особа, яка вважає себе дружиною загиблого.
В судовому засіданні 19.02.2024 свідок ОСОБА_11 пояснив, що є братом загиблого. Брат укладав шлюб з ОСОБА_12 після депортації з Росії з метою зміни прізвища щоб повернутися назад в Росію. Але так і не виїхав. Перебував у шлюбі з відповідачкою до своєї загибелі. ОСОБА_13 хотів розірвати з ОСОБА_14 шлюб, однак вона не приходила до РАЦСу. З позивачкою ОСОБА_13 проживав однією сім"єю з 2020, намагався з нею одружитися. Після загибелі брата ОСОБА_3 почала оформляти допомогу, отримала 214 тисяч гривень.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні 19.02.2024 пояснила, що вона знає матір відповідачки, з якою загиблий уклав фіктивний шлюб. ОСОБА_16 та ОСОБА_13 разом не проживали, вони разом випивали, курили. Їй відомо, що ОСОБА_13 хотів змінити прізвище, бо його кредитами замучили. ОСОБА_13 приходив і до її онуки щоб одружитися на ній. Ще він хотів в Росію, бо не міг влаштуватися тут на роботу через кредити.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні 19.02.2024 пояснив, що ОСОБА_18 його друг з 2019 року, коли він почав жити у ОСОБА_19 , разом проходили військову службу. Йому відомо, що у ОСОБА_20 було депортація і йому треба було одружитися. Він хотів розлучитися, але ОСОБА_16 дуже пила і не виходило. ОСОБА_13 проживав з ОСОБА_21 близько трьох років, хотів розлучитись, але його не відпускали за межі частини.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні 19.02.2024пояснила, що з позивачкою перебуває у дружніх відносинах, разом працюють. Повідомила, що знала ОСОБА_20 з кінця червня 2020, коли з ним познайомила позивач. Разом жили ОСОБА_13 з позивачкою як родина. Відомо, що ОСОБА_13 робив пропозицію позивачці, але пояснив, що перебуває у фіктивному шлюбі, а позивачка сказала, що поки не розлучиться заміж за нього не вийде. ОСОБА_13 пояснював, що одружився, тому що потрібно було змінити прізвище йому.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні 19.03.2024 пояснила, що ОСОБА_1 знає зі слів загиблого ОСОБА_20 . ОСОБА_20 знала як ОСОБА_4 . Щодо шлюбу ОСОБА_20 з відповідачкою пояснила, що ОСОБА_13 приїхав з Москви продавати квартиру, в нього ОСОБА_24 купила квартиру, а гроші не віддала, сказала що допоможе йому виїхати закордон. Також ОСОБА_24 сказала, що по сусідству є ОСОБА_16 , з якою допоможе зробити фіктивний шлюб. ОСОБА_13 одружився. Потім їй відомо, що загиблий пішов на службу. Свідок говорила ОСОБА_25 , щоб той розвівся, але він не міг її знайти, щоб розлучитися через РАЦС. Відомо, що ні одного дня не проживав з відповідачем.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.
Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, під час укладення шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_3 висловили взаємне волевиявлення вступити у шлюб, який був зареєстрований добровільно за їх спільною згодою, укладений без порушень, протилежного позивачем не доведено.
Шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 тривав понад чотири роки, створив відповідні правові наслідки, і тому підстави для визнання його недійсним відповідно до положень Сімейного кодексу України судом не встановлено.
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності, повинна підтвердити належними доказами свої посилання про відсутність у осіб, які уклали шлюб, наміру створити сім`ю.
У постанові Касаційного цивільного суду ВС від 17.04.2019 у справі № 752/2337/16-ц суд зазначив, що причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.
Оцінивши подані позивачем докази у їх сукупності з показами свідків суд вважає, що вони не підтверджують обставин, які б могли свідчити про фіктивність зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , доказів (показань свідків) недостатньо для висновку, що укладений між ними шлюб є фіктивним.
Ураховуючи викладене, суд не вбачає законних підстав для визнання шлюбу недійсним та відмовляє у задоволенню позову.
V. Розподіл судових витрат
Враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання шлюбу недійсним - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: вул. Житомирська, 43, м. Бердичів, Житомирська область, 13300, .

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2024 ( у зв`язку з використанням днів відпочинку як компенсацію за чергування у вихідні дні)

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА