Справа №295/2014/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м .Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі поданої відповідачем як позичальником заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 26.01.2008 року на ім`я особи було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку зі встановленням ліміту, визначеного за час дії договору на рівні 29 000,00 грн.

Позивач звертає увагу, що надана на підтвердження вимог виписка по банківському рахунку є первинним документом і доводить обставини встановлення кредитного ліміту, користування з боку позичальника грошовим коштами відповідно до погоджених між сторонами умов кредитування.

Сторона вказує на фактичне визнання з боку позичальника умов договору внаслідок вчинення дій, спрямованих на виконання укладеного правочину, у тому числі щодо сплати відсотків.

Також, за твердження позивача, 11.08.2022 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, у якому, крім іншого, відтворена інформація про розмір застосованої відсоткової ставки за користування коштами на рівні 42 % річних.

У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язання з повернення суми кредиту, сплати відсотків станом на 13.12.2023 року утворилась заборгованість в сумі 36 988,68 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 29 680,58 грн., заборгованість за відсотками 7308,10 грн.

Позивач посилається на відповідні обставини та просить стягнути вищевказаний розмір заборгованості, відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 21.02.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на отриманні банківських послуг споживачем.

Так, 26.01.2008 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про надання строкового кредиту в сумі 1270.80 грн. зі строком з 26.01.2008 року по 26.01.2009 року включно, з умовами сплати відсотків за користування кредитом на рівні 1% на місяць на суму залишку заборгованості, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 34,31 грн.

Відповідно до поданої заяви сторонами погоджено видачу кредитної картки, відповідачем отримано картку № НОМЕР_1 , що підтверджується підписом позичальника ОСОБА_1 на змісті заяви.

Позичальник 11.08.2022 року висловив обізнаність з умовами кредитування, наведеними у паспорті споживчого кредиту, з проставленням власного підпису, в тому числі в частині нарахування відсотків на рівні 42,0 % для картки - Універсальна, застосуванням ставки 0,00001 % річних у пільговий період, який складає 55 днів.

Сторони також підтвердили, що повернення кредиту здійснюється шляхом договірного списання з рахунку клієнта, в т.ч. за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта або шляхом внесення клієнтом коштів в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа.

Розмір мінімального обов`язкового платежу становить 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно, а у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення 10 % заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно.

Також, 11.08.2022 року позичальником погоджено заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, матеріали справи містять відомості щодо проставлення підпису особі на обумовленому документі.

Зміст Умов та Правил надання банківських послуг дублює умови паспорту споживчого кредиту, зокрема в частині рівня відсоткової ставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Судом встановлено, що між учасниками виникли правовідносини, засновані на договорі кредиту.

При цьому, слід звернути увагу, що підтвердження обставин ознайомлення позичальника з умовами договору в частині нарахування та стягнення відсотків на рівні ставки 42 % річних відбулось 11.08.2022 року, тобто саме з указаної дати правочин з відповідними погодженими умовами набув значення в розрізі наділення сторін їх правами та покладення обов`язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту, що виникла станом на 13.12.2023 року, в сумі, утвореною як загальний підсумок заборгованості за тілом кредиту із сукупно нарахованими відсотками з 11.08.2022 року, тобто із виключенням із заявленого розміру заборгованості за відсотками суму відсотків, зазначену як заборгованість у попередні періоди (805,52 грн. (а.с.91) + 111,66 грн. (а.с. 106) = 917,18 грн.). Вимога про стягнення відсотків у період з 26.01.2008 року по 26.01.2009 року позивачем не заявлена.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження існування досягнутих у передбачений вимогами закону для кредитних правовідносин спосіб домовленостей щодо обов`язку позичальника сплачувати відсотки у період після завершення строку кредитування за поданою 26.01.2008 року заявою позичальника.

У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата ВС зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З приводу зауважень позивача про необхідність врахування вимог ст. 642 ЦК України суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У відповідності до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З системного аналізу наведених норм слід дійти висновку, що здобуття висновку про умови погоджених сторонами домовленостей у кредитних правовідносинах першочергово здійснюється за викладеними у письмовому вигляді застережень.

Судом не отримано достатніх належних доказів в доведення не лише права на отримання відсотків у період після завершення строку кредитування за заявою від 26.01.2008 року, але й розміру застосованої відсоткової ставки, підстав її застосування.

З огляду на викладене, покладення на позичальника обов`язку зі сплати відсотків на рівні, погодження якого не підтверджено доказами у період до 11.08.2022 року, є безпідставним.

З урахуванням встановлених судом обставин, наведеного нормативного врегулювання, суд приходить до висновку про необхідність поновлення порушених прав кредитодавця та стягує на користь позивача заборгованість, яка виникла станом на 13.12.2023 року в сумі 36 071,50 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 29 680,58 грн., заборгованість за відсотками 6390,92 грн. (7309,10 грн. - 917,18 грн. = 6390,92 грн.).

У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 1058, 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, що утворилась станом на 13.12.2023 року, в сумі 36 071,50 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 29 680,58 грн., заборгованість за відсотками 6390,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2351,84 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов