Номер провадження: 22-з/813/102/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

08.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження

заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Федяєв Сергій Володимирович , про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про зобов`язання вчинити певні дії, в якій просила суд зобов`язати Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» виключити з обліку по особовому рахунку НОМЕР_1 заборгованість попередніх власників квартири за період до 02.05.2019 року, яка становить 36348,56 грн.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 07 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Теплопостачання міста Одеси» про захист прав споживачів відмовив.

Одеський апеляційний суд постановою від 29.01.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про зобов`язання вчинити певні дії задовольнив. Зобов`язав Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» виключити з обліку по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників квартири за період до 01 травня 2019 року у сумі 36348,56 грн. Стягнув з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на користь держави судовий збір у розмірі 1816 грн.

До апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої заявник посилається на те, що під час розгляду справи понесено судові витрати у розмірі 10000 грн. Зі змісту попереднього розрахунку судових витрат, долученого до заяви про ухвалення додаткового рішення, вбачається, що ОСОБА_1 просить стягнути витрати на правову допомогу понесені, як під час розгляду справи в суді першої інстанції так і в апеляційній інстанції.

ОСОБА_1 просить суд стягнути з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.02.2024 року заява ОСОБА_1 , від імені якої діє Федяєв С.В. про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.

ОСОБА_1 та її представники і представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 повідомлена у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представники позивача повістки отримали в особистих кабінетах Електронного суду 02.04.2024 року, що підтверджується довідками.

Відповідач повістку отримав в особистому кабінеті Електронного суду 02.04.2024 року, що підтверджується довідками.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 1, 3 ст. 246 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Колегія суддів, дослідивши подану ОСОБА_1 заяву про ухвалення додаткового рішення вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, понесених в суді першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу, який складає 10000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до частини другої статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 369/7551/21 зазначено, що виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України не зверталася до закінчення судових дебатів із заявою про стягнення витрат понесених у суді першої інстанції.

Докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України ОСОБА_1 до суду першої інстанції не надано.

Разом з тим, Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 07 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Теплопостачання міста Одеси» про захист прав споживачів відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також не порушила питання про стягнення витрат на правову допомогу, понесених у суді першої інстанції, відповідного клопотання, а також доказів понесення вказаних витрат до апеляційної скарги не додала тому заява ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, понесених в суді першої інстанції задоволенню не підлягає.

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Під час, розгляду справи судом апеляційної інстанції, представником ОСОБА_1 у судових дебатах зроблено заяву про здійснення розподілу судових витрат.

У судовому засіданні призначеному на 29.01.2024 року, в якому приймав участь представник ОСОБА_1 - Федяєв С.В. , проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено 02.02.2024 року.

Заява про ухвалення додаткового рішення сформована за допомогою підсистеми (модуля) Електронний суд 01.02.2024 року.

Отже, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Федяєв С.В. , у строк передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст 134 ЦПК України).

Вирішення питання стосовно витрат, які заявники понесли у судах першої та апеляційної інстанцій, має вирішуватися з урахуванням положень частини другої статті 134 ЦПК України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі № 569/20104/21.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення процесуального закону попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, норми процесуального закону надають суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 461/2102/20.

Ініціюючи питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, понесену у зв`язку з апеляційним переглядом справи, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено відомостей про те, що остання очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, не долучено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та не вказано, якою саме є сума понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, яку вона просить стягнути з відповідача.

Також апеляційний суд зауважує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення від 01.02.2024 року додано копії: попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат, квитанції до прибуткового касового ордера № 15 від 09.12.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплачено 10000 грн на підставі додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 09/12/2121 року; прибутковий касовий ордер № 15 від 09.12.2021 року; договору про надання правової допомоги № 09/12/2021 року; витягу з договору про надання правової допомоги 09/12/2021 від 09.12.2021 року; додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 09/12/2021; ордеру серії ВН № 1325948; акт виконаних робіт від 28.01.2024 року.

З попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат вбачається, що АБ « Федяєва Сергія Володимировича » надано ОСОБА_1 наступні послуги: надання п`яти усних консультацій - 3 години, складання позовної заяви - 3 години, складання апеляційної скарги та подання її через адвоката Галайчук Г.С. - 4 години, участь у судових засіданнях в Одеському апеляційному суді.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулась через свого представника Галайчук Г.С. , яка діяла на підставі ордеру серії ВН № 1206936, відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 19/04/2023 від 19.04.2023 року уповноважила Галайчук Г.С. діяти від її імені в Одеському апеляційному суді. Зазначений ордер виданий Адвокатським Бюро «Галайчук Ганни Сергіївни».

Матеріали справи не містять доказів укладення договору про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та Адвокатським Бюро «Галайчук Ганни Сергіївни».

Також апеляційний суд зауважує, що згідно акту виконаних робіт від 03.02.2023 року, наданого представником Галайчук Г.С. на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 14.07.2023 року вбачається, що АБ «Федяєва С.В.» надало, а ОСОБА_1 прийняло юридичні послуги за договором № 25/08/2021 року у формі надання двох усних консультацій - 1 година, складання позовної заяви - 3 години, участь у судових засіданнях в Приморському районному суді м. Одеси - 2 години. Надання послуг за договором № 25/08/2021 про надання правничої допомоги від 25.08.2021 року припиняється до ухвалення судового рішення по справі № 522/23727/21-Е, оскільки адвокат Федяєв С.В. з 22.12.2022 року перебуває в зоні бойових дій та не має можливості надавати ОСОБА_1 правничу допомогу в достатньому обсязі.

З викладеного вбачається, що з ухваленням судом першої інстанції рішення надання послуг за договором № 25/08/2021 припинено.

У подальшому під час розгляду справи в Одеському апеляційному суді інтереси ОСОБА_1 адвокат Федяєв С.В. представляв на підставі ордеру серії ВН № 1293847, який видано згідно договору про надання правової допомоги № 19/04/2023 року від 19.04.2023 року.

В матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги № 19/04/2023 року від 19.04.2023 року.

Враховуючи викладені обставини, зважаючи, що ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не порушує питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, які понесені нею в суді апеляційної інстанції, а також враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів понесення ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, зокрема договору про надання правової допомоги на підставі якого здійснювалось представництво інтересів скаржника адвокатом Федяєвим С.В. в Одеському апеляційному суді, подання апеляційної скарги представником Галайчук Г.С. у зв`язку з припиненням договору про надання правової допомоги, укладеним з адвокатом Федяєвим С.В., про що зазначено в акті від 03.02.2023 року, підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, понесені ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись статтями 133, 141, 246, 270, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Федяєв Сергій Володимирович , про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.

Повний текст ухвали складено 08 квітня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Н.В. Стахова