Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/187/24
Єдиний унікальний №733/403/24
Рішення

Іменем України

02 квітня 2024 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді - Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ічня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір №Z62.24194.006396845.

07 липня 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023 у відповідності до якого, ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 Реєстру Боржників №2 від 07.07.2023 року, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 163 486,79 грн., з яких 63 357,63 грн. - заборгованість за основним богом, 27 228,61 грн. заборгованість за відсотками, 72 900,55 грн. заборгованість за комісіями.

Окрім того, 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір №.

29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20211229, у відповідності до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» та боржниками.

Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №20211229 від 29.12.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 153,46 грн., з яких: 10 704,75 грн. - заборгованість за основним богом, 0,62 грн. заборгованість за річними відсотками, 3 448,09 грн. заборгованість за щомісячними відсотками.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути із відповідача вказані заборгованості по двох кредитних договорах та судові витрати.

26 березня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки позов є необґрунтованим та недоведеним. Зазначає про те, що не дивлячись на те, що укладений відповідачем кредитний договір №Z62.24194.006396845 від 20.02.2020 року ще є чинним і на даний час, 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» то ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу , відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Z62.24194.006396845 від 20.02.2020 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» .Пунктом 5.3 Договору факторингу № 07072023 передбачено , що у випадку відступлення права вимоги кожного боржника зобов`язано повідомити про це протягом 10 робочих днів. У той же час , у порушення вказаних вимог, таке повідомлення позичальнику направлено не було. Таким чином , ТОВ «ФК «ЄАПБ» , достовірно знаючи, що укладений ОСОБА_1 кредитний договір, по якому ще не настав строк виконання зобов`язання, звернулося до суду з позовом про стягнення боргу.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 46).

У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. В позовній заяві також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду додаткові пояснення , в яких уточнює позицію відповідача. Так ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» у частині стягнення заборгованості за кредитним договором № від 10.08.2020 року не заперечує. Також не заперечує проти задоволення позовних вимог і за кредитним договором №Z62.24194.006396845 від 20.02.2020 року у сумі 90586,24, але просить відмовити у частині стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 72900,55 грн. Зазначив, що звернувся за отриманням кредитних коштів через складну життєву ситуацію, а саме: для проведення хіміотерапевтичного лікування дружини, яка на жаль в послідуючому померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.75-82). Після початку повномасштабного вторгнення з 06 квітня 2022 року по 05 серпня 2023 року проходив військову службу та був демобілізований в зв`язку з досягненням граничного віку (а.с.83).

Судом встановлено, що 20 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір №Z62.24194.006396845 на споживчі цілі у сумі 65 111,00 грн.

Відповідно до договору, банк надає кредит у день підписання договору, строком на 60 місяців , починаючи з 20.02.2020 по 20.02.2021 року.

07 липня 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, у відповідності до якого, ПАТ «Ідея Банк» відступає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z62.24194.006396845 від 20.02.2020 року в сумі 163 486,79 грн., з яких 63 357,63 грн. - заборгованість за основним богом, 27 228,61грн. заборгованість за відсотками, 72 900,55грн. - заборгованість за комісіями.

Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ПАТ «Ідея Банк», ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 163 486,79 грн.

Окрім того, 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір №.

29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20211229, у відповідності до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» та боржниками.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору № Z06.00606.003904824 від 20 лютого 2020 року та по кредитному договору № від 10.08.2020 року відповідачу не направляло, оскільки в матеріалах справи така інформація відсутня.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно частини першої та другої ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на споживчі цілі в сумі 163 486,79 грн. а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 60 місяців.

Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору№ Z06.00606.003904824 від 20 лютого 2020 року Банк визначено , що під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості».

Відповідно до п.2 Кредитного договору Позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок Позичальника як Страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим Договором Позичальник доручає та дає розпорядження Банку: переказати Страховику, в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного Страховику, через транзитний рахунок Банку. Позичальник погоджується, як на страхування своїх, як застрахованої особи, пов`язаних із життям майнових інтересів, що не суперечать чинному законодавству України, згідно договору страхуванню, вигодонабувачем за яким виступає Банк.

Відповідно до п.4 Кредитного договору Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші) на момент укладання Договору складає 219301,29 грн. ,вказані показники діють за умови своєчасного погашення Позичальником Грошових зобов`язань Відповідно до цього Договору та за дії процентної ставки, вказаної в Договорі.

На підтвердження виконання Первісним кредитором своїх зобов`язань, позивачем разом з позовною заявою долучені копії Ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту в сумі 56 618,26 грн. та ордеру-розпорядження №2 про сплату страхового платежу в сумі 8492,74 грн. (а.с. 10)

При цьому, за приписами ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 за № 559/7880, визначено перелік первинних

документів, які складаються банками залежно від виду операції.

Відповідно до п. 4.2 Положення від 18.06.2003 №254, внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банками відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами.

Відповідно до п. 4.8. Положення від 18.06.2003 №254, у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції в грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження).

З огляду на наведене, Ордер-розпорядження та Прибутковий позабалансовий ордер є первинними бухгалтерськими документами, які оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», отже, є належними доказами, що підтверджують факт здійснення операцій між Первісним кредитором та Позичальником, а саме є належним доказом того, що ПАТ «Ідея Банк» виконав свої зобов`язання за Кредитним договором № Z62.24194.006396845 від 20 лютого 2020 року, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у відповідних розмірах на відповідних умовах.

Крім того, надання відповідачу кредитних коштів підтверджується банківською випискою по рахунку, що також є первинним документом, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було перераховано кошти в сумі 65 111,00 грн, на відкритий Позичальнику Банком банківський поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні , з яких ним було сплачено 8 492,74 грн. страхового платежу(а.с.10).

Відтак, матеріалами справи підтверджений факт надання відповідачу коштів за кредитним договором № Z62.24194.006396845 від 20 лютого 2020 року та існування кредитної заборгованості.

Відповідачем не спростовано існування заборгованості за кредитним договором у розмірі: 63 357,63 грн. - заборгованість за основним боргом, 27 228,61 грн. заборгованість за відсотками.

Щодо стягнення заборгованості за комісією.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності

Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»).

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними(частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

Так, Пунктом 1.5 кредитного договору № Z62.24194.006396845 від 20 лютого 2020 року, укладеного з відповідачем встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без

уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.

Розмір плати за обслуговування кредиту визначений у пункті 4 паспорта споживчого кредиту у .5 Порядку повернення кредиту (у графіку щомісячних платежів) та змінюється залежно від погашення кредиту: перший платіж за обслуговування кредиту становить 2 467,71 грн., останній 1 315,24 грн.

Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено.

Фактично на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць послуги з надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, мають оплатний характер, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пунктів 4 та 5 паспорта споживчого кредиту , що є додатком №1 до Договору кредиту та страхування № Z62.24194.006396845 від 20 лютого 2020, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Оскільки пункти 4 та 5 паспорта споживчого кредиту № Z06.00606.003904824 від 20 лютого 2020 року є нікчемними, то і відсутні підстави для стягнення заборгованості по сплаті нарахованої та простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Що стосується твердження відповідача про те, що позов ТОВ «ЄАПБ» про стягнення боргу за кредитним договором № Z06.00606.003904824 від 20 лютого 2020 рокупред`явлений передчасно, оскільки не настав строк виконання зобов`язання, то суд зазначає , що відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦПК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів , належних йому відповідно до ст. 1048 ЦПК України. Оскільки жодної проплати відповідачем не здійснювалось, то позивач правильно обрав спосіб захисту своїх порушених прав.

Відповідач ОСОБА_1 визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №378487005 від 10 серпня 2020 року , тому суд задовольняє позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» в цій частині повністю.

Відтак, суд дійшов висновку, що стягненню із відповідача підлягає заборгованість за основним боргом та відсотками по обох кредитних договорах , що разом становить 104 739,70 грн., а у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією необхідно відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 59473 від 09 лютого 2024 року.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з

розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1786,52 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для осіб (1514 грн.), то суд відмовляє в задоволенні даної вимоги, оскільки документально ці витрати не підтверджені.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 514, 526, 536, 611, 625, 1050, 1054, 1077, 1078, 1081 ЦК України, 13, 76, 81, 89, 141, 273, 274, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № Z62.24194.006396845 від 20 лютого 2020 року у розмірі 90 586,24 грн. та 14 153,46 грн. за кредитним договором № від 10 серпня 2020 року та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1786,52 , а всього 105 526,22 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: вул. С. Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення виготовлено 05 квітня 2024 року.

Суддя А. В. Вовченко