Справа № 752/3977/18
Провадження № 2/752/85/24
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
30 січня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди, -
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, 06 липня 2016 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_1 та автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , а також автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті зіткнення автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 зазнав механічних пошкоджень. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ, на підставі заяви потерпілої особи від 25.07.2016 року, сплатило на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 28 763,42 грн.
З метою встановлення розміру заподіяння шкоди та виплати страхового відшкодування МТСБУ уклало договір № 2016/8 від 25.02.2016 з ПАТ «СК «Універсальна» про врегулювання справи щодо здійснення регламентних виплат, послуги якого становлять 1300 грн.
Таким чином позивач просить стягнути з відповідача 30 063,42 грн. понесених витрат та судовий збір.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 02.04.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 41-42).
11.07.2018 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Юрченко О.А. подав відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 6 липня 2016 року, автомобілі зазнали незначних механічних пошкоджень. Ознайомившись зі звітом № 5 116 від 31.07.2016 р. про пошкодження ТЗ, відповідач зауважив, що в ньому зазначено багато пошкоджень, яких не було під час вказаного зіткнення. Відповідач не погоджується з заявленою сумою і вважає її значно завищеною. Вважає, що частина робіт щодо заміни запчастин та матеріали було включено до калькуляції безпідставно.
В судовому засіданні 16.07.2018 року суд, вислухавши думку учасників справи, на місці ухвалив залучити до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_2 .
У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідач у відзиві посилається на Звіт № 5 116 від 31.07.2016 року про пошкодження ТЗ «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , однак вказаний звіт не входить до предмета доказування та не може розглядатися в межах даної цивільної справи. Посилання відповідача про те, що він не був повідомлений про огляд ТЗ Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_3 не відповідають дійсності оскільки в матеріалах справи міститься підтверження про направлення йому повідомлення.
Судовий розгляд справи неодноразово відкладався.
У судовому засіданні сторони відсутні. Про дату, час, та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається з вказаної постанови, ОСОБА_1 6 липня 2016 року в 17.45 годин, рухаючись по вул. Святошинській, 23 в м. Києві керуючи ТЗ - автомобілем «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в порушення п.п. 1.5, 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія - ОСОБА_3 , який рухався попереду в попереду його автомобіля в попутному напрямку руху, в результаті чого автомобіль «BMW» відкинуло на автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_3 , що зупинився попереду, під керуванням водія - ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів та завдало матеріальних збитків.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.07.2016 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06.07.2016 року, був пошкоджений автомобіль Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_3 який належить ОСОБА_5 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 ), а на підставі Довіреності від 20.11.2013 року, перебуває у розпорядженні ОСОБА_2 (а.с. 30). Цивільно-правова відповідальність водія вказаного автомобіля була застрахована в ПрАТ «Іллічівське» на підставі полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АЕ/6966852 від 12.01.2016 року (а.с. 12).
Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 13).
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження пошкодження автомобіля Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_3 позивачем були надані протокол технічного огляду транспортного засобу від 26.07.2016 року, підписаний оцінювачем Василенком В.І. (а.с. 18), розрахунки ремонтної калькуляції від 29.07.2016 (а.с. 19), звіт № 105/07/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого колісного транспортного засобу від 29.07.2016 (а.с. 14-17).
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
До Моторного (транспортного) страхового бюро України від потерпілої ОСОБА_2 , водія Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_3 , надійшло повідомлення від 09.07.2016 року про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 6) та її заява від 25.07.2016 року про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 06.07.2016 року (а.с. 11).
Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Згідно з положеннями частини 3 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів.
В обґрунтування страхової суми позивачем надана суду довідка № 1 від 09.11.2016 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с. 28).
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст.29 вказаного Закону, передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством.
Також, на підставі договору № 2016/8 від 25.02.2016 укладеного з ПАТ «СК «Універсальна», позивачем було сплачено 1300,00 грн за послуги з врегулювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучити аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, зазначених у статті 41 цього Закону.
Разом з тим, необхідність застосування до відповідача виключень, передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріалами справи не підтверджується.
Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі.
Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування майнової шкоди та виплату компенсації в добровільному порядку (а.с. 34). Оскільки відповідач не відшкодував шкоду, тому згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування.
З огляду на наведене позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню.
На виконання правил ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 76-83, 133, 141, 258, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк