Справа № 476/225/24
Провадження № 2-з/476/1/2024

У Х В А Л А

про забезпечення позову

10.04.2024 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви

В С Т А Н О В И В :

22.03.2024 року представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Свою заяву мотивує тим, що 10.06.2023 року ОСОБА_3 згідно боргової розписки отримав у борг від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1500 доларів США зі строком повернення до 10.10.2023 року. До зазначено строку ОСОБА_3 борг не повернув, на усну вимогу повернути кошти повідомив, що грошей не має.

Вважає, що така бездіяльність ОСОБА_3 вказує про відсутність у нього наміру на повернення коштів в добровільному порядку, що в свою чергу свідчить про існування спору між заявником ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_3 , який найближчим часом стане предметом позову про стягнення заборгованості за договором позики.

Посилаючись на вищевикладене, просив суд накласти арешт до подачі позовної заяви на належну ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:000:0343, розташовану за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, с/рада Малодворянська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п. 1-2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

За змістом ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об`єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

Судом встановлено, що предметом позову, з яким має намір звернутися ОСОБА_1 , є стягнення боргу у сумі 1500 доларів США за договором позики на підставі боргової розписки ОСОБА_3 від 10.06.2023 року, виданої заявнику ОСОБА_1 .

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи те, що заявником враховано співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заявлений вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами.

На підставі відомостей, викладених у заяві про забезпечення позову та доданих до такої документах, суд дійшов до висновку про наявність реального спору між сторонами.

Виходячи зі специфіки вказаного вище виду забезпечення позову, з врахуванням предмету позову та характеру спірних правовідносин, слід прийти до висновку, що є реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання в подальшому рішення суду.

Вжиття судом заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку спрямоване на недопущення подальшого відчуження земельної ділянки, зміни її цільового призначення, що жодним чином не перешкоджає можливості власнику земельної ділянки користуватися цією земельною ділянкою.

Відтак, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку може істотно утруднити ефективний судовий захист прав позивача та таке забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

За змістом частин першої - другої, пунктів 1, 2 частини четвертої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не передбачає збитків для ОСОБА_3 , а спрямований виключно на збереження існуючого правового становища, а також відсутність обставин визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Відповідно ч. 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 149-154, 258-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:000:0343, розташовану за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, с/рада Малодворянська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30, власником якої є ОСОБА_3 .

Стягувач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Боржник: ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова