"09" квітня 2024 р.
Справа № 642/6942/20
Провадження № 2/642/46/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді- Грінчук О.П.,

за участю секретаря Шрамко Н.В.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника відповідача Борисовця О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_4 про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,

встановив:

До суду надійшла вказана позовна, в якій, уточнивши вимоги 01.07.2021 (а.с. 163-165 том 1), залучивши позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просили стягнути з АТ «СК «Мега-Гарант» на їх користь 98 000 грн. страхового відшкодування, стягнути з ОСОБА_4 164 626 грн. майнової шкоди, завданої ДТП.

В обгрунтування позову позивачі зазначили, що 04.05.2019 мала місце ДТП за участю автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля Cherry Tiggo, д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобіль BMW X5 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_2 . Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.06.2020 водія т.з. Cherry Tiggo, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , визнано винним у скоєному ДТП. Постанова залишена в силі Харківським апеляційним судом 06.08.2020. Згідно висновку ХНДІСЕ ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса №12537 від 02.07.2019, матеріальний збиток автомобілю BMW X5 внаслідок ДТП становить 262 626 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант». 15.05.2019 ОСОБА_3 подана заява до АТ «СК «Мега-Гарант» про ДТП та виплату страхового відшкодування. 27.08.2020 ОСОБА_2 звернулась до АТ «СК «Мега-гарант» із заявою про страхове відшкодування. 05.02.2021 ОСОБА_3 повторно звернувся із заявою про страхове відшкодування. Станом на день подання позову жодної відповіді від страхової компанії позивачі не отримали. З урахуванням ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом т.з. з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, обмежуються лімітом відповідальності в розмірі 100 000 грн, без урахування франшизи 2000 грн., відтак з АТ «СК «Мега-Гарант» підлягає стягненню 98 000 грн. Враховуючи викладене та суму шкоди, визначеної експертом, з винної в ДТП особи ОСОБА_4 підлягає стягненню різниця, а саме 164 626 грн. (а.с. 2-4, 163-165 том 1)

Ухвалою суду від 05 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

25.01.2021 до суду надійшов відзив на позову заяву від АТ «СК «Мега-Гарант». Згідно відзиву, 06.11.2018 між АТ «СК «Мега-Гарант» та ОСОБА_4 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т.з. і видано поліс АМ №6602400, згідно з яким застраховано автомобіль Cherry Tiggo, д.н.з. НОМЕР_2 , ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну 100 000 грн., розмір франшизи 2000 грн. 21.05.2019 ОСОБА_3 звернувся до АТ «СК «Мега-гарант» із повідомленням про ДТП 04.05.2019. Згідно свідоцтва про реєстрацію т.з., т.з. BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 , яка 27.08.2020 звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування. 28.08.2020 їй надана відповідь про відмову у виплаті відшкодування, оскільки із заявою вона всупереч вимогам закону звернулась після спливу 1 року з дати ДТП. Посилання ОСОБА_3 на те, що автомобіль BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , належить їй на праві спільної сумісної власності, на думку представника АТ «СК «Мега-Гарант», не свідчить про завдання йому майнової шкоди. На підставі викладеного, представник просив відмовити в позову в частині вимог до страхової компанії. (а.с. 45-49 том 1)

29.01.2021 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Борисовця О.І. Згідно відзиву, відповідач не визнає позовні вимоги з тих підстав, оскільки вважає, що у даній ДТП також має місце вина водія ОСОБА_3 . У зв`язку з викладеним, просив суд витребувати з Ленінського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал №642/2935/20 за фактом даної ДТП (а.с. 75, 76 том 1)

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.04.2021 витребувано у Ленінському районному суді м. Харкова адміністративний матеріал №642/2935/20 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

30.04.2021 представником відповідача ОСОБА_4 заявлено клопотання про проведення судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи, експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи, з метою визначення ступеня вини кожного учасника ДТП, в задоволенні якого судом 14.06.2021 відмовлено. (а.с. 132-140, 154-155 том 1)

01.07.2021 позивачі уточнили позов в частині залучення також позивача ОСОБА_2 (а.с. 163-165 том 1)

08.07.2021 ОСОБА_5 подав до суду клопотання про залучення його до участі в справі у якості 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у даній цивільній справі, оскільки він був пасажиром т.з. Cherry Tiggo, д.н.з. НОМЕР_2 , і йому завдана фізична шкода, внаслідок чого він має майнові вимоги до позивача ОСОБА_3 (а.с. 169 том 1)

15.07.2021 до суду надійшов відзив від АТ «СК «Мега-Гарант» на уточнений позов, згідно якого представник просив відмовити в позові ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з підстав, аналогічних у відзиві АТ «СК «Мега-Гарант» від 25.01.2021. (а.с. 170-175 том 1)

01.07.2021 до суду повторно надійшла заява від ОСОБА_5 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка замовляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в задоволенні якого судом 05.08.2021 відмовлено. (а.с. 189, 193 том 1)

09.08.2021 ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 про відмову в залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, яку ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.08.2021 повернуто апелянту ОСОБА_5 (а.с. 22 виділених матеріалів, провадження 22-ц/818/5734/21)

05.08.2021 представник відповідача ОСОБА_4 подав заяву про виправлення описки в ухвалі від 14.06.2021, в задоволенні якої Ленінським районним судом м. Харкова 06.08.2021 відмовлено. (а.с. 195, 196 том 1)

На вказану ухвалу відповідачем ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу. Ухвалою Харківського апеляційного суд від 30.08.2021 з Ленінського районного суду м. Харкова витребувано матеріали цивільної справи №642/6942/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_4 про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. У зв`язку зі зміною територіальної підсудності справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд, постановою Полтавського апеляційного суду від 02.11.2022 в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 відмовлено, ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 06.08.2021 залишено без змін. (а.с. 49-53 виділених матеріалів, провадження 22-ц/814/3094/22)

16.02.2023 до Ленінського районного суду м. Харкова повернуто за належністю для продовження розгляду цивільну справу №642/6942/20.

12.04.2023 відповідач ОСОБА_4 подав до суду клопотання про проведення судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи, експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи, та 27.04.2023 подав клопотання про забезпечення доказів, шляхом призначення експертизи, зазначеної в клопотанні від 12.04.2023. в якій просив забезпечити докази, поставивши перед експертами відповідні питання для встановлення вини кожного учасника ДТП 04.05.2019. (а.с. 10-11, 20 том 2)

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.05.2023 клопотання відповідача ОСОБА_4 про забезпечення доказів, шляхом призначення експертизи, залишено без задоволення, оскільки питання, які відповідач ОСОБА_4 просить поставити перед експертом, вже досліджувались раніше при проведені судових експертиз у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №19898/20962/20963/20964 від 28.02.2020 за фактом даної ДТП. При цьому, відповідач ОСОБА_4 жодних нових вихідних даних для проведення додаткової експертизи не надав. (а.с. 24, 26 том 2)

На ухвалу суду від 04.05.2023 про відмову в забезпеченні доказів шляхом призначення експертизи, адвокат відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. В обґрунтування якої зазначив, що висновком експертизи №19898/20962/20963/20964 від 28 лютого 2020 року проведеної в рамках кримінального провадження було встановлено, що у даному ДТП водій автомобіля BMW Х5 ОСОБА_3 діяв з порушенням вимог ПДР України, що означає наявність вини, ступінь якої необхідно встановити експертним шляхом, що має значення для правильного вирішення даної справи, але протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього не складався. Вважає, що при русі з меншою (дозволеною) швидкістю, він міг уникнути ДТП, проте, таке питання перед експертом не ставилось. З огляду на викладене вважає, що за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Питання які ним ставляться не були предметом дослідження у кримінальному провадженні.

19.05.2023 Харківським апеляційним судом витребувано матеріали цивільної справи №642/6942/20 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 04.05.2023. (а.с. 33 том 2)

31.05.2023 Харківським апеляційним судом апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 04.05.2023 повернуто апелянту. (а.с. 44 том 2)

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.07.2023 закрито підготовче провадження у справі і призначено судовий розгляд. (а.с. 52, 53 том 2)

На ухвалу Харківського апеляційного суду від 31.05.2023 відповідач ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.10.2023 касаційну скаргу задоволено, ухвалу Харківського апеляційного суду від 31.05.2023 скасовано та передано копії матеріалів справи № 642/6942/20 до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. (а.с. 185-187 виділених матеріалів, провадження 61-6994св23)

Постановою Харківського апеляційного суду від 24.01.2024 апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 - залишено без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 04 травня 2023 року залишено без змін. Колегія суддів зазначила, що обставини, зазначені відповідачем ОСОБА_4 в клопотанні про забезпечення доказів шляхом призначення додаткової експертизи, були враховані експертом під час досудового розслідування кримінального провадження та не потребують додаткового дослідження. Висновком експертизи не встановлено факту порушення водієм автомобіля BMW X5 ОСОБА_3 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП, як і не встановлено технічної можливості водію автомобіля BMW X5 ОСОБА_3 запобігти даному ДТП, оскільки відсутні вихідні дані, необхідні для таких висновків. Відповідач ОСОБА_4 у своєму клопотанні про призначення додаткової експертизи не надав нових вихідних даних для проведення такої експертизи. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що суд не позбавлений можливості під час розгляду справи по суті, надавши оцінку всім обставинам справи, встановити ступінь вини кожного з осіб, якими було завдано шкоди з урахування положень ст.1188 ЦК України. (а.с. 235-238 виділених матеріалів, провадження 61-6994св23)

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Обґрунтовуючи вимогу про стягнення з АТ «СК «Мега-гарант» страхового відшкодування у сумі 98 000 грн. посилалася на висновок Верховного суду в постанові від 12.05.2022 по справі № 623/290/21 та наполягала на відсутності бездіяльності страхувальника, який діяв добросовісно. Пропуск строку на подачу остаточної заяви на виплату страхового відшкодування з повним пакетом документів стався за незалежних від потерпілого причин, через тривале досудове слідство, тому просила суд в межах загальних строків позовної давності, задовольнити позов, у тому числі в частині стягнення страхового відшкодування.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Борисовець І.О. в судовому засіданні заперечував проти позову, вказуючи на наявність також вини водія ОСОБА_3 у даній ДТП, хоча відносно нього і не було складено адміністративного матеріалу.

Відповідач АТ «Страхова компанія «Мега-гарант» в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Також в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача допитано експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Кошкарова А.Д., який складав висновки в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження за фактом даного ДТП, який пояснив, що висновки, встановлені ним під час проведення експертиз, він підтримує повністю. Зазначив, що встановлені ним дані під час проведення експертиз відповідають наданим вихідним даним для проведення таких експертиз та наданим відповідям на поставлені питання. Також зазначив, що відповісти на питання, які виникають у пр-ка відповідача щодо встановлення порушень ПДР України ОСОБА_3 , щодо встановлення швидкості його руху, та щодо можливості запобігти ДТП, не вбачається можливості, враховуючи наявні у справі вихідні дані та відсутність інших нових вихідних даних для проведення додаткових експертних досліджень. Також звернув увагу, що всі ці питання пр-ка відповідача носять імовірний характер, в той час для проведення експертизи необхідні конкретні вихідні дані. На запитання пр-ка відповідача щодо можливості проведення повторної експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи також зазначив, що необхідні нові вихідні дані, які на даний момент відсутні.

Вислухавши учасників процесу, допитавши експерта, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04.05.2019 о 14-10 год. в м. Харкові, перехрестя вул. Велика Панасівська та Новоіванівського мосту, сталась ДТП за участі автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля Cherry Tiggo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Щодо вини відповідача та встановлення ступеня вини кожного з учасників ДТП, згідно положень ст.1188 ЦК України, суд зазначає наступне.

Як вбачається з витребуваних судом документів адміністративного матеріалу №642/2935/20, за фактом даної ДТП 04.05.2019 були внесені відомості до ЄРДР за №0000581 за ч.1 ст. 286 КК України та проведено досудове розслідування.

В ході досудового розслідування призначалися та проводилися судові експертизи, а саме:

-судова транспортно-трасологічна експертиза №12572/13171 від 25 червня 2019 року;

-судова автотехнічна експертиза №12583 від 25 червня 2019 року;

-судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза від 25 червня 2019 року;

-автотоварознавча експертиза від 02 липня 2019 року;

-судово-медична експертиза №14-14/410-А/19 від 19 липня 2019 року;

-судова автотехнічна експетиза №7/644/645СЕ-19 від 14 серпня 2019 року;

-комплексна судова автотехнічна, транспотно-траспологічна експертиза, експертиза відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи №19898/20962/20963/20964 від 28 лютого 2020 року;

-автотоварозначка експертиза №12536 від 30 березня 2020 року.

Зокрема, як вбачається з комплексної судової автотехнічної, транспотно-траспологічної експертизи, експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи №19898/20962/20963/20964 від 28 лютого 2020 року, (а.с. 212-228 матеріалів кримінального провадження) на вирішення цієї експертизи були постановлені наступні питання:

-чи маються на наданому відеозаписі сліди монтажу?

-де відносно меж проїжджої частини сталося зіткнення?

-на який сигнал світлофора рухався автомобіль BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя?

-яка була швидкість руху автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виходячи з відеозапису?

-який час минув з моменту початку маневру автомобілем Chery Tiggo реєстраційний номер НОМЕР_2 , до моменту зіткнення?

-як повинен був діяти водій автомобіля Chery Tiggo реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , відповідно до вимог ПДР України в даній дорожній ситуації?

-чи мав водій автомобіля Chery Tiggo реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 технічну можливість запобігти ДТП?

-чи є в діях водія автомобіля автомобіля Chery Tiggo реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 невідповідність вимогам ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП?

-як повинен був діяти водія автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , відповідно до ПДР України в даній дорожній ситуації?

-чи мав водія автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 технічну можливість запобігти ДТП?

-чи є в діях водія автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 невідповідність вимогам ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП?

Згідно висновків цієї експертизи, зроблених експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С. Бокаріуса Кошкаровим А.Д.:

питання №1 - програмно-апаратними засобами, що є в розпорядженні експерта, при дослідженні відеофайлу «Охрана_КАМ5_main_1128_141200.avi», що міститься на лазерному компакт-диску DVR+R «Axent» №PSP330WD171726103, ознак монтажу, переривання, змін - не встановлено. Однак, встановити ці факти у категоричній формі (підтвердити/спростувати), не представляється можливим у зв`язку з тим, що не була встановлена оригінальність цього запису.

питання №2 - встановити, де відносно меж проїзної частини сталося зіткнення транспортних засобів, виходячи з наданого відеозапису, не представляється можливим з причин, наведених у дослідженні;

місце зіткнення автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем Chery Tiggo реєстраційний номер НОМЕР_2 розташовувалося в поперечному напрямку не далі ніж початок відображення сліду юзу автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який розташовується на відстані 6,3м від правої межі проїзної частини Новоіванівського мосту та в повздовжньому напрямку перед початком утворення опису уламків скла та пластику, яка розташовується на відстані 10,7м дальньої межі проїзної частини вул. Великої Панасівської, по напрямку руху від вул. Озерянської до вул. Клочківської.

З причин, вказаних в досліднпицькій частині висновку, встановити більш точне розташування місця зіткнення автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем Chery Tiggo реєстраційний номер НОМЕР_2 з розмірними прив`язками відносно меж проїжджої частини, з технічної точки зору, не представляється можливим.

питання №3 - з причин вказаних в дослідницькій частині висновку, встановити, на який сигнал світлофора рухався автомобіль BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 при виїзді на перехрестя, виходячи з наданого відеозапису, не представляється можливим;

питання №4 - виходячи із наданого для дослідження відеозапису (відеофайл «Охрана_КАМ5_main_1128_141200.avi») швидкість руху автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 на ділянці перед зіткнення складала, приблизно 88 км/год.;

питання №5 - з причин вказаних в дослідницькій частині висновку, встаровити час, з моменнту початку маневру автомобіля Chery Tiggo реєстраційний номер НОМЕР_2 до моменту зіткнення, виходячи з наданого відеозапису, не представляється можливим;

питання №№6-11 - в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Chery Tiggo Фик І.М. повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Chery Tiggo Фик І.М. мав технічну можливість уникнути дану дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Chery Tiggo ОСОБА_4 не відповідають вимогам п.п.10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля BMW X5 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, а саме: розташування місця зіткнення транспортних засобів з розмірними прив`язками відносно меж проїжджої частини, вирішити питання постанови: «Чи мав водій автомобіля BMW X5 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 технічну можливість запобігти ДТП? Чи є в діях водія автомобіля BMW X5 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП?», - експертним шляхом, з технічної точки зору, на даному етапі, дослідження не представляється можливим.

Як вбачається із дослідницької частини висновку (питання №№ 6-11, на які звертає увагу представник відповідача ОСОБА_4 ) проведеним дослідженням було встановлено, що покази водія ОСОБА_4 , свідків та водія ОСОБА_3 про механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення транспортних засобів, в частині швидкості руху автомобіля BMW Х5, з технічної точки зору, є неспроможними та не будуть використовуватись при подальшому дослідженні, буде використовуватись швидкість руху автомобіля BMW Х5, яка встановлена виходячи із відеозапису (88 км/год).

Крім того, згідно показів водія ОСОБА_4 та свідків не конкретизовано рух автомобіля BMW X5 відносно меж проїжджої частини, та не вказано, чи застосував водій автомобіля BMW X5 заходи гальмування до моменту зіткнення з автомобілем Chery Tiggo, а якщо застосував, то яку відстань він подолав у загальмованому стані до моменту зіткнення з автомобілем Chery Tiggo.

Згідно показів водія BMW X5 ОСОБА_3 не вказано, яку відстань подолав у загальмованому стані автомобіль BMW X5 до моменту зіткнення з автомобілем Chery Tiggo.

За відсутності вказаних вихідних даних вирішити питання: «Чи мав водій автомобіля BMW X5 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 технічну можливість запобігти ДТП? Чи є в діях водія автомобіля BMW X5 р.н. НОМЕР_3 X5 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП ? - експертним шляхом, з технічної точки зору, на даному етапі дослідження не вбачається можливим.

З викладеного вбачається, що складаючи висновок експертизи експерт виходив з того, що на стадії зближення транспортних засобів швидкість автомобіля BMW Х5 була 88км/год. Тобто, ці обставини були враховані експертом та не потребують додаткового дослідження.

Вказаним висновком експертизи не встановлено факту порушення водієм автомобіля BMW X5 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП, як і не встановлено технічної можливості водію автомобіля BMW X5 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 запобігти даному ДТП, оскільки відсутні вихідні дані, необхідні для таких висновків.

До аналогічного висновку дійшла колегія суддів Харківського апеляційного суду під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова про відмову в забезпеченні доказів шляхом призначення додаткової експертизи.

Крім того, згідно даного висновку, встановити розташування місця зіткнення транспортних засобів з розмірними прив`язками відносно меж проїжджої частини, зображення світлофорних об`єкті виходячи з наданого відеозапису, не представляється можливим. Експерт зазначає, що в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та на схемі до нього відсутні інші інформаційні ознаки трасологічного характеру, які б свідчили про конкретне розташування транспортних засобів в момент їх первинного контакту (слідів попереднього зміщення коліс транспортних засобів, а також слідів відхилення їх коліс від первинного напрямку та ін.); рух автомобіля Chery Tiggo р.н. НОМЕР_2 в момент початку виконання маневру лівого повороту не проглядається, оскільки вказаний автомобіль Chery Tiggo знаходиться у віддалення на відео зображенні та перекривається рухом інших ТЗ; зображення світлофорних об`єктів на відеозаписі не проглядається, оскільки проїзна частина дороги на відеозапису зафіксована у верхній частині екрану відеозапису, на значній відстані від об`єктива відеокамери, якість запису незадовільна для визначення дрібних предметів тощо.

14.05.2020 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській обл. Шапірко Р. винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України.

На підставі зібраних матеріалів відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.06.2020 ОСОБА_4 визнано винним у даній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с. 5-8 том 1)

Постановою Харківського апеляційного суду від 06.08.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30.06.2020 без змін. (а.с. 9-11 том 1)

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно ч.1, 4, 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

При цьому, частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Так, відповідно до вимог статті 112 ЦПК України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань.

За результатами проведених досліджень, узагальнення та оцінки отриманих результатів експертами складається та підписується єдиний висновок, в якому формулюється загальний висновок щодо поставлених на вирішення експертизи питання або питань. У разі виникнення розбіжностей між експертами висновки оформлюються відповідно до частини другої статті 111 цього Кодексу.

Пунктом 1.2.14 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №53/5 передбачено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Відповідно до п. п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звернута увага судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 17 Постанови від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також покази експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С. Бокаріуса Кошкарова А.Д., яким виконано вищезазначене експертне дослідження, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в порушенні ПДР України та вчиненні ДТП 04.05.2019 підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами. В той час, щодо встановлення вини водія ОСОБА_3 та встановлення ступеню вини кожного з осіб, якими було завдано шкоди, з урахування положень ст.1188 ЦК України, шляхом призначення будь-яких повторних експертиз відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи з цього приводу, не вбачається можливим, враховуючи відсутність в суду нових вихідних даних з цих обставин та не надання їх відповідачем ОСОБА_4 та його представником.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в межах даної цивільної справи відповідачем та його представником не було заявлено зустрічного позову до позивача для встановлення вказаних обставин.

Щодо позовних вимог про стягнення страхового відшкодування із АТ «СК «Мега-Гарант».

З інформації з сайту МТСБУ вбачається, що АТ «СК «Мега-Гарант» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та припинило членство в МТСБУ 05.10.2022 року.

З інформації сайту АТ «СК «Мега-Гарант» станом на 27.03.2024, вказана юридична особа перебуває у стані припинення з 24 березня 2023 року, однак станом на день розгляду справи діяльність юридичної особи не припинена.

Інформація щодо порушення справи про банкрутство щодо АТ «СК «Мега-Гарант» у Єдиному реєстрі судових рішень відсутня.

У випадку нездійснення страхової діяльності, позбавлення ліцензії та/або виключення страховика зі складу МСТБУ він зобов`язаний виконати всі договірні зобов`язання з відшкодування шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільної відповідальності, укладеними до цього.

МТСБУ відповідно до Закону № 1961-IV відшкодовує шкоду за страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань); в інших випадках страховик зобов`язаний самостійно відшкодувати шкоду, у тому числі в процедурі банкрутства та ліквідації як юридичної особи.

У разі початку процедури банкрутства страховика, потерпіла особа може звернутися з вимогою про відшкодування шкоди у процедурі, передбаченій Кодексом України з питань банкрутства, та захистити своє право на відшкодування шкоди в такий спосіб.

Закон не передбачає обов`язку МТСБУ на відшкодування шкоди замість виключеного члена у випадку виключення зі складу членів МТСБУ з інших підстав, і в цих випадках страховик повинен нести матеріальну відповідальність самостійно на загальних підставах.

Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21), зокрема у пунктах 90,91.

Зважаючи на викладене і на ті обставини, що АТ «СК «Мега-Гарант» донині банкрутом не визнано, то відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик АТ «СК «Мега-Гарант» у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суд зазначає, що частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IVпорядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Так, судовим розглядом встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу автомобіля Cherry Tiggo, д.н.з. НОМЕР_2 , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6602400 в АТ СК «Мега-Гарант». Як вбачається з полісу, ліміт страхового відшкодування 100 000 грн., франшиза становить 2000 грн. (а.с. 17 том 1)

Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №12537 від 02.07.2019, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобілю BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 262 626 грн. (а.с. 18-36 том 1)

15.05.2019 ОСОБА_3 повідомив АТ «СК «Мега-Гарант» про ДТП, яка мала місце 04.05.2019, про що наявний штамп з відміткою АТ «СК «Мега-Гарант» про отримання такого повідомлення 21.05.2019. (а.с. 12-13 том 1)

27.08.2020 ОСОБА_2 звернулась до АТ «СК «Мега-гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 52 том 1)

Згідно рішення №28-08/1 від 28.08.2020, АТ «СК «Мега-Гарант» відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки заяву подано після 1 року після скоєння ДТП. (а.с. 52 том 1)

У відзиві відповідача АТ «СК «Мега-Гарант» представник вказав, що відповідачем не приймається заява ОСОБА_3 від 21.05.2019 (15.05.2019) як заява, відповідно до якої здійснюється страхове відшкодування, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію т.з. BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , власником останнього є ОСОБА_2 , відтак, ОСОБА_3 не є особою, який має право на отримання страхового відшкодування. Крім того, ОСОБА_2 як власник т.з. звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування поза річним строком після такої ДТП. Також представник послалась на положення закону про строки щодо повідомлення про страховий випадок - пп 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 та ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Щодо зазначеного суд вказує наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , власником т.з. BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 . (а.с. 14 том 1)

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 05.09.1998. (а.с. 15)

Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним перебування т.з. BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що свідчить про заподіяння майнової шкоди внаслідок ДТП кожному з подружжя як співвласнику майна.

Крім того, згідно пп 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Із зазначених положень закону вбачається, що обов`язок повідомлення страховика (в цьому випадку повідомлення АТ «СК «Мега-Гарант») покладений саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тобто, в даному випадку це повинна був зробити саме ОСОБА_4 , з яким у АТ «СК «Мега-Гарант» укладений страховий договір.

Відповідно до статті 37 Закону № 1961-IV, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування лише в разі, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

З огляду на зміст наведених правових норм, у разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 як співвласник пошкодженого т.з. 15.05.2019 звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» із повідомленням про ДТП, яка мала місце 04.05.2019, вказане повідомлення отримане страховиком 21.05.2019.

Доказів про винесення АТ «СК «Мега-Гарант» рішення про відмову ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування суду не надано.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до АТ «СК «Мега-Гарант» із заявою про страхове відшкодування 27.08.2020.

Рішенням АТ «СК «Мега-Гарант» №28-08/1 від 28.08.2020 відмовлено ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування, на підставі пп 37.1.4 п.37.1 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку Верховного суду в постанові від 12.05.2022 по справі № 623/290/21, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що «право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18))… Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності…У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що … строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зробила висновок про те, що сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак, законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові.

Немає підстав вважати, що річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми.

З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.

Таким чином, судом враховується, що ДТП сталася 04.05.2019, до суду позивачі звернулися 30.12.2020, тобто в межах строку позовної давності, крім того, судом враховуються посилання представника позивача на тривалі строки досудового розслідування кримінального провадження №0000581, відкритого за фактом даної ДТП - 04.05.2019, закритого 14.05.2020, а також строк судового розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_4 , перегляд судового рішення судом апеляційної інстанції 06.08.2020.

Також суд бере до уваги, що згідно відзиву АТ «СК «Мега-Гарант» заява ОСОБА_3 від 15.05.2019 (отримана 21.05.2019) не взята страховиком до уваги як заява про виплату страхового відшкодування, оскільки т.з. зареєстрований не за ним, а за дружиною ОСОБА_2 , а тому саме вона повинна була звертатись із такою заявою. При цьому, суд звертає уваги, що письмової відмови ОСОБА_3 з цих підстав АТ «СК «Мега-Гарант» не винесено, що, на думку суду, могло перешкодити ОСОБА_2 звернутись вчасно до АТ «СК «Мега-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування, у разі її обізнаності про відмову страховика ОСОБА_3 у виплаті страхових сум саме з такої підстави.

Відтак, враховуючи вищевикладене, а також висновки Верховного суду в постанові від 12.05.2022 по справі №623/290/21, виходячи із принципів добросовісної поведінки та спрямованості позивача на відновлення порушеного права, а саме: очікування позивачем проведення досудового розслідування кримінального провадження за фактом ДТП, очікування після закриття кримінального провадження як доказу вини відповідача ОСОБА_4 постанови суду за результатами розгляду адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка була винесена 30.06.2020 та набрала законної сили за результатами апеляційного перегляду 06.08.2020, суд вважає, що зазначені представником позивачів та встановлені судом підстави пропуску позивачами річного строку після ДТП на звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, є поважними та пропущеними з незалежних від позивачів причин.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик зобов`язаний відшкодувати завдану позивачам шкоду в межах ліміту страхового відшкодування.

Абзацом 2 п.п. 12.1 ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

На підставі викладеного, суд вважає доведеними та обґрунтованими законні підстави для звернення позивачами до суду із вимогою до страховика про стягнення страхового відшкодування в межах страхової суми, визначеної в полісі №АМ/6602400, за виключенням франшизи, а саме в розмірі 98 000 грн.

Щодо позовних вимог про відшкодування відповідачем ОСОБА_4 шкоди, завданої ДТП, у вигляді різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди і належним страховим відшкодуванням, а саме в розмірі 164 626 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_4 у скоєному ДТП доведена в передбаченому законом порядку.

Крім того, згідно висновку ХНДІСЕ ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса №12537 від 02.07.2019, матеріальний збиток автомобілю BMW X5 внаслідок ДТП становить 262 626 грн.

Враховуючи стягнене судом з відповідача АТ «СК «Мега-Гарант» страхове відшкодування в сумі 98 000 грн., а також враховуючи наявність вини відповідача ОСОБА_4 у скоєні ДТП, з останнього підлягає стягненню на користь позивачів різниця завданої матеріальної шкоди, яка становить 164 626 грн.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивачів підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2626.26 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 258, 267, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 6, 12, 22, 29, 33, 35, 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т.з.», ст.ст. 4, 5, 12, 76-83, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_4 про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розмір страхового відшкодування в розмірі 98 000 (дев`яносто вісім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 164 626 (сто шістдесят чотири тисячі шістсот двадцять шість) грн.

Стягнути у рівних частках із Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 2626 (дві тисячі шістсот двадцять шість) грн. 26 коп., а саме по 1313 (одна тисяча триста тринадцять) грн. 13 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.04.2024.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-гарант», , м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, 6/8.

Головуючий