ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4998/24 Справа № 202/2501/24 Суддя у 1-й інстанції - Маринін О.В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

09 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Барильської А.П.,Макарова М.О.

ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки майна, яка є спільною частковою власністю,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2024 року позовну заяву повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, яка підписана представником - адвокатом Кайногою Є.В.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить повернути, враховуючи такі вимоги закону.

Статтею 356 ЦПК України передбачено форму і зміст апеляційної скарги, зокрема частинами 1 та 3 передбачено, що апеляційна скарга подається в письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 4 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частин 1, 3 та 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність;ордер;доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з підпунктом 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога".

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Звернення до суду передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Такий висновок відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження №11-44заі19).

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 вона підписана представником адвокатом Кайногою Є.В. на підтвердження повноважень якого, до апеляційною скарги долучено копію ордеру, серія АЕ №1065543, від 01 лютого 2024 року.

Водночас, з вищевказаного ордеру вбачається, що адвокат Кайнога Є.В. має повноваження щодо представництва інтересів ОСОБА_1 лише у Індустріальному районному суді м.Дніпропетровська, та відповідні повноваження на представництво інтересів ОСОБА_1 у Дніпровському апеляційному суді ним не передбачені.

За таких умов, апеляційну скаргу, подану представником скаржника необхідно повернути апелянту як таку, що підписана особою, яка не мала права її підписувати.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Апелянту роз`яснюється, що відповідно до частини 7 статті 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки майна, яка є спільною частковою власністю, повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: А.П.Барильська

М.О.Макаров