Провадження 2-др/712/16/24
01 квітня 2024 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Марцішевської О.М.
за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.
представника позивача адвоката Чернявського А.Л.
представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси заяву адвоката Чернявського А.Л. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справи за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди, -
Рішенням суду від 18 березня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в сумі 2000,00 грн. Стягнуто з Черкаської міської ради судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн.
До того ж, позивач, на порушення частини 3 статті 137 ЦПК України, не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат. Так, адвокатом було об`єднано витрати на правничу допомогу які можуть бути відшкодовані та ті які не підлягають відшкодуванню (подання до суду та надсилання документів). Не виокремлення вказаних видів робіт не дає можливості достовірно встановити який саме час був витрачений адвокатом на надання правничої допомоги яка підлягає відшкодуванню та тієї, що не підлягає. Відсутність детального опису робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, зокрема із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, який дозволяє достовірно встановити час який був витрачений адвокатом ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, так як відсутність детального опису дає змогу припустити, що час витрачений адвокатом на направлення складених ним документів до суду та іншим учасникам справи, міг перевищувати час витрачений на їх складання. Оскільки, у зв`язку з збройною агресією російської федерації, що супроводжується частими повітряними тривогами, розумним є припущення, що часу на надсилання документів може бути витрачено більше а ніж на їх складання. Варто зазначити, що відповідь на відзив направлялася відповідачу за допомогою системи «Електронний суд», тому додаткових витрат чи то часу від адвоката не потребувало. На додачу до цього, також варто не залишити поза увагою той факт, що адвокат Чернявський А.Л. надавав правову допомогу ОСОБА_2 відповідно до договору про надання правової допомоги №5/22 від 02.09.2022 не тільки в справі, що розглядається, а й в інших судових справах, наприклад в справі № 580/3162/22. Згідно з п. 1 та п. 2 додатку № 1 до договору про надання правової від 02.09.2022 № 5/2 розмір гонорару адвоката за надану правову допомогу визначається на умовах погодинної оплати. Вартість витрат на правову допомогу (гонорару) за одну годину роботи адвоката становить 50 % від прожиткового мінімуму на одну працездатну особу встановленого Законом України «Про державний бюджет України», що визначається на момент підписання Договору про надання правової допомоги, збільшеного з коефіцієнтом «1,4», що враховує наявність в Адвоката наукового ступеня кандидата юридичних наук та вченого звання доцента, та складає 1820,00 грн. за 1 годину роботи. Як було встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили від 29.09.2022 у справі № 580/3162/22, та залишено без змін постановою Шостого апеляційного суду, вказаний коефіцієнт, який був визначений договором про надання правової допомоги №5/22 від 02.09.2022, передбачений методикою, що застосовується до педагогічних працівників.
Позовні вимоги позивача задоволені частково в розмірі 2,1 % від розміру позову, тому якщо припустити, що витрати адвоката є розумними та спірмірними з витраченим адвокатом часу, то відповідно і відсоток на правову допомогу має становити не більше 2,1% від ціни позову.
Представника позивача адвокат Чернявський А.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні вимог заявника.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до такого.
У відповідності до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення,може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».
У постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.
Рішенням суду від 18 березня 2024 р. у справі № 712/11931/23 не вирішувалось питання щодо судових витрат на правничу допомогу сплачених позивачем, судового збору, а тому з даного питання необхідно постановити додаткове рішення, що передбачено ст. 246, 270 ЦПК України.

Відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц вказала, що така вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

В судовому засіданні до адвокатом Чернявським А.Л. заявлено про компенсацію судових витрат відповідача на правничу допомогу та подання доказів розміру витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Судом ухвалено рішення суду у справі № 712/11931/23 18.03.2024 р., отже строк для подання доказів за заявою відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України тривав з 19.03.2024 р. по 24.03.2024 р.

Адвокатом заява відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України подана до суду 22.03.2024 року в межах встановленого законом строку для подання доказів.

Предметом судового розгляду були позовні вимоги з ціною позову в розмірі 93906,24 грн. За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню,та до відшкодування шкоди в сумі 2000 грн., що складає близько 2,1% від ціни позову.

У позовній заяві від 01 листопада 2023 року позивачем зазначався попередній розрахунок суми судових витрат, понесених відповідачем, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 23485 грн.

Позивачем у заяві про постановлення додаткового рішення стверджується про понесення 32760 грн. витрат на правничу допомогу. Загальна сума судових витрат позивача перевищує попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат згідно позовної заяви.

На виконання вимог ст.137 ЦПК України адвокатом поданий договір про надання правової допомоги від 02.09.2022 року, додаткова угода від 03.12.2023 року та акт приймання-передачі № 5/22 від 21.03.2024 з детальним описом виконаних робіт.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Предметом судового розгляду були позовні вимоги з ціною позову в розмірі 93906,24 грн. та при подачі позову позивачем упозовній заяві відповідно до приписів п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України було визначено попередній розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 23 485,00 грн.

Проаналізувавши зроблений адвокатом розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, беручи до уваги, що дана справа не може вважатись справою значної складності, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, об`єктивно необхідний для надання таких послуг, а також представництво інтересів у судових засіданнях, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу, виходячи із попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу у розмірі 23 485,00 грн. та пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку частково задоволення позовних вимог на суму 2000грн., що складає близько 2,1% від ціни позову. За таких обставин на підставі п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України наявні підстави для компенсації позивачем відповідачу витрат з оплати правової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, тобто у сумі 500 грн. (23485 грн. * 2,1%).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення заявлених вимог заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Доповнити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 500 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення виготовлено 11 квітня 2024 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Черкаська міська рада (, м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, 36).