Справа № 305/1447/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Гусоньки З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2019 року (головуючий суддя Ємчук В.Е.) у справі №305/1447/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Рахівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи наступним.

Мати позивача - ОСОБА_5 - на підставі договору від 09.08.2017 подарувала йому житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , право власності на який цього ж дня зареєстровано за позивачем. Однак, до дарування будинку попередній власник ОСОБА_5 дозволила проживати в ньому своїй доньці ОСОБА_1 , а та, в свою чергу, вселила до будинку свою доньку ОСОБА_2 та сина останньої ОСОБА_3 , 2012 р.н. В результаті відповідачі зайняли увесь будинок, а позивач із матір`ю змушені проживати в літній кухні

Стверджував, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не позбавлені іншого житла, оскільки мають зареєстроване місце проживання за іншою адресою.

Посилаючись на дані обставини, положення ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ОСОБА_4 просив усунути йому перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування даним житловим будинком.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2019 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги, позиція інших учасників справи

На це рішення подали апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 . Посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення місцевого суду скасувати.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що з приводу права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 існує спір між ОСОБА_1 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і Виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради Рахівського району з іншого боку, оскільки спадкоємці цього будинку оспорили дійсність договору дарування будинку, укладеного 09.08.2017 ОСОБА_5 із ОСОБА_4 . Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачі просили зупинити провадження в справі до набрання законної сили рішенням суду в справі за позовом про встановлення факту родинних відносин, визнання частково недійсним договору дарування та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в чому їм було відмовлено необґрунтовано. Тим часом, задоволення таких вимог заперечує по суті можливість задоволення позову ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2020 головуючим суддею було визначено суддю Кондора Р.Ю.

Ухвалою апеляційного суду від 10.03.2020 провадження у справі відкрито, а ухвалою цього ж суду від 25.03.2020 справу призначено до розгляду.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.07.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 305/256/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і Виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про встановлення факту родинних відносин, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання частково недійсним договору дарування нерухомого майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою апеляційного суду від 14.07.2023 поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 17.01.2024.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 09.01.2024 суддю ОСОБА_8 звільнено з посади судді Закарпатського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 визначено для розгляду колегію суддів у складі: головуючої (судді-доповідача) Кожух О.А., суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 18.01.2024 справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 03.04.2024 о 14 год. 00 хв.

Межі розгляду апеляційним судом та явка учасників справи

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. ОСОБА_1 , представник ОСОБА_4 адвокат Тричинець Н. та начальник служби у справах дітей Рахіської РДА подали до апеляційного суду заяви, у яких просили справу розглядати за їх відсутності. Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи та їх представників. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Фактичні обставини та застосовані норми права

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09.08.2017 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір дарування будинку, зареєстрований в реєстрі за №761, згідно якого ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв від дарувальниці житловий будинок за АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,15 га, що становить 1500 кв.м. (а.с.10).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2017 вбачається, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,15 га, яка була виділена для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований будинок, що являється предметом даного позову. Підстава виникнення права власності договір дарування №762 від 09.08.2017, виданий приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу Небога М.П. (а.с.9).

Згідно з акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що в даному будинку проживають ОСОБА_4 власник будинку, ОСОБА_5 мати власника, ОСОБА_7 брат власника, проживає і зареєстрований, ОСОБА_1 сестра власника, проживає і зареєстрована, ОСОБА_2 - племінниця власника, проживає, ОСОБА_3 син племінниці, проживає (а.с.15).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ясінянської селищної ради в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 (а.с.16).

Згідно з Висновку органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації від 07.10.2019 вбачається, що виселення із житлового будинку малолітньої дитини ОСОБА_3 є недоцільним у зв`язку з відсутністю іншого місця проживання (а.с.108).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником спірного житлового будинку, а тому оскільки відповідачі спільним побутом з ним не пов`язані, то їх право користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Бочкор М.М. - заявляв клопотання про зупинення провадження в справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №305/256/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і Виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району про встановлення факту родинних відносин, визнання частково недійсним договору дарування та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування (а.с. 69-70), яким фактично вирішується питання про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Зокрема, йдеться про обсяг цього права як щодо позивача в справі № 305/1447/18 - ОСОБА_4 , так і щодо відповідача в цій справі ОСОБА_1 . Однак, ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2019 у задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі відмовлено, зважаючи на положення ст. 210 ч. 3 ЦПК України (а.с.117-118).

Так, апеляційним судом встановлено, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 29.10.2021 у справі №305/256/19 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, як батька та дочки, між фізичними особами - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 (дівоче прізвище - ОСОБА_11 .

Встановлено факт родинних відносин, як батька та сина, між фізичними особами - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 .

Встановлено факт родинних відносин, як батька та сина, між фізичними особами - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 .

Визнано житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 квадратних метрів разом з надвірними спорудами: господарською будівлею (літера Б згідно зведеного акта оцінки одноквартирного (садибного) житлового будинку), хлівом (літера В), літною кухнею (літера Г), сараєм (літера Д), сараєм (літера Е), вбиральнею (літера Є) та колодязем (літера І) - спільною сумісною власністю.

Визнано недійсним в частині 3/8 договір дарування будинку, укладений 09.08.2017 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Закарпатської області, ОСОБА_12 , 09.08.2017 за №761.

Визнано за ОСОБА_1 , за ОСОБА_4 та за ОСОБА_7 , за кожним, право власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , разом із пропорційними частками надвірних споруд, господарських будівель, прибудов та пропорційною часткою присадибної земельної ділянки, на якій дане нерухоме майно розташоване (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100685614).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 13.06.2023 у справі №305/256/19 (а.с. 188-194), яка набрала законної сили та у касаційному порядку позивачем не оскаржувалася, апеляційну скаргу ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Тричинець Н.П. та апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Тричинець Н.П., задоволено частково.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 29.10.2021 скасовано в частині задоволених вимог про визнання у частці права власності на житловий будинок і земельну ділянку, та постановлено у даній справі постанову про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в задоволенні позовних вимог про визнання у частці права власності на житловий будинок і земельну ділянку.

У решті позовних вимог рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судовим рішенням у справі №305/256/19 встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 квадратних метрів разом з надвірними спорудами був придбаний ОСОБА_5 під час перебування у шлюбі з батьком позивачів ОСОБА_9 б/б, був спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_13 та ОСОБА_13 , а відтак, після смерті ОСОБА_14 б/б відкрилась спадщина на частину цього будинку. ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 а також ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_15 б/б; і мають право на 1/4 частину спадкового майна, кожен, яким являється 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_2 , і, зокрема, ОСОБА_1 , має право на 1/8 частину цього житлового будинку.

Апеляційним судом у справі №305/256/19 встановлено, що 11.02.2019 державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Кицка М.М. винесено постанову №3 про відмову ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою для відмови у вчиненні даної нотаріальної дії державний нотаріус вказав на відсутність правовстановлюючих документів на ім`я ОСОБА_16 /б.

Приймаючи постанову у справі №305/256/19 про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у задоволенні позову в частині визнання у частці права власності на житловий будинок і земельну ділянку, апеляційний суд виходив з того, що оскільки судом першої інстанції задоволено позовні вимоги позивачів стосовно належності житлового будинку на праві спільної сумісної власності колишньому подружжю та встановлення факту родинних відносин, що по суті свідчить про усунення перешкод для державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то суд не вправі перебирати на себе повноваження по вирішенню питання визнання за позивачами права власності на спадкове майно. У зв`язку з чим, апеляційний суд вважав, що у позивачів відсутні перешкоди на звернення до державного нотаріуса разом з рішенням суду першої інстанції для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, позивач ОСОБА_4 не є одноосібним власником спірного житлового будинку, оскільки договір дарування будинку, на підставі якого він набув право власності на нього, визнаний судом недійсним в частині 3/8 будинку. Натомість позивачі у справі №305/256/19, зокрема ОСОБА_1 , мають право звернутися до державного нотаріуса разом з рішенням суду першої інстанції для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно.

Апеляційним судом при розгляді даної встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.04.2024 відповідні зміни щодо визнання недійсним в частині 3/8 договору дарування будинку не відображені, однак вказане не впливає на обсяг прав, зокрема ОСОБА_1 , оскільки його недійсність встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Таким чином, оскільки позивач не є одноосібним власником спірного житлового будинку, а відповідач ОСОБА_1 має право на 1/8 частку у будинковолодінні в порядку спадкування, та, відповідно, не заперечує щодо проживання у ньому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому підстав для задоволення позову ОСОБА_4 немає.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права (п.п. 1, 3, 4 ст. 376 ЦПК України) слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_2 сплачено 3171,60 гривень (а.с.141), які підлягають стягненню на її користь з позивача.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 3171,60 грн у відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 квітня 2024 року.

Головуюча:

Судді: