Справа № 507/495/24
Провадження № 2/507/146/2024
Номер рядка звіту 19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2024 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Вужиловського О.В.,
при секретарі судового засідання Войковській І.П.,
з участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Пілюка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження в смт. Любашівка Подільського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай),
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
05 березня 2024 року до Любашівського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай).
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в 1994 році він був прийнятий до членів ОСОБА_2 , де розпочав свою трудову діяльність. В 1997 році за направленням КСП він поступив на навчання до Савранського профтехучилища, при цьому продовжуючи працювати в ОСОБА_3 . З 1999 року по 2000 рік він проходив службу в Збройних Силах, після чого повернувся на роботу в КСП ОСОБА_4 . В 2021 році він був звільнений з членів КСП шляхом переведення до СВК Боківський, в результаті реформування КСП ОСОБА_4 , що підтверджується його трудовою книжкою та довідкою трудового архіву. В КСП ОСОБА_4 відбулось розпаювання земель. Він на той час являвся членом КСП «Карла Маркса», працювала у вказаному КСП, однак його не включено до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) із земель КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області розміром 4.19 умовних кадастрових гектари. До цього часу йому земельну частку (пай) не виділили.
Він вважає, що його право порушене, а тому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4.19 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності колишнього КСП ОСОБА_4 за рахунок вільних земель запасу на території Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області.
В судовому засіданні позивач та його представник надали аналогічні пояснення та пояснили, що всі можливі докази щодо позовних вимог вони надали. Просили задовольнити вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання відзиву на позовну заяву не надав, надав заяву про слухання справи за його відсутності.
Процесуальні дії у справі.
06 березня 2024 року ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області Вужиловського О.В. провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила спрощеного позовного провадження 29 березня 2024 року (а.с. 24).
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
З трудової книжки серії НОМЕР_1 позивача, архівної довідки КУ «Любашівський об`єднаний трудовий архів» № 436 від 18 жовтня 2023 року видно, що ОСОБА_1 працював в КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області з 1994 року по 1996 року, з 1999 року по 2001 роки. З трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 23 березня 2001 року, позивача видно, що з 01 вересня 1994 року по 25 липня 1997 року навчався в Савранському профтехучилищі, з 31 травня 1999 року по 10 грудня 2000 року проходив службу в армії, в 2000 році звільнений з членів ОСОБА_2 в зв`язку з реорганізацією КСП та прийнятий в СПК Боківський, де працював протягом 2001-2002 років (а.с. 10-12).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.
Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.
Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.
У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.
ОСОБА_1 не звертався до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на момент отримання КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області Державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_1 не був включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) із земель вказаного КСП, а тому і не набув права на земельну частку (пай) із земель КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області, так як законодавство пов`язує набуття права на земельну частку (пай) саме з моментом отримання господарством Державного акту на право колективної власності на землю та включенням до списку осіб, що мають на це право.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працював в КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області в 1994 року, 1997-200 роках, з 01 вересня 1994 року по 25 липня 1997 року навчався в Савранському профтехучилищі, з 31 травня 1999 року по 10 грудня 2000 року проходив службу в армії, в 2000 році звільнений з членів ОСОБА_2 в зв`язку з реорганізацією КСП та прийнятий в СПК Боківський, де працював протягом 2001-2002 років (а.с. 10-12).
Факт перебування в трудових відносинах з КСП «Карла Маркса», не може бути безумовним доказом того, що позивач являлася членом КСП і має право на земельну частку (пай).
Позивачем не надано жодного належного доказу того, що він являвся членом КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області на момент отримання КСП «Карла Маркса» Державного акту на право колективної власності на землю та затвердження списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) станом на 06 січня 1996 року і його неправомірно не включили до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю).
Рішення № 76 від 07 грудня 2001 року Боківської сільської ради Любашівського району Одеської області про надання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 4 га ріллі, так як він був пропущений в списках на земельний пай по КСП ОСОБА_4 не може бути доказом членства ОСОБА_1 в КСП ОСОБА_4 на момент отримання Державного акту на право колективної власності та затвердження списку осіб, що мають право на земельну частку (пай). Крім того, Боківська сільська рада є неправомочним органом щодо паювання земель колективної власності, внесення осіб в списки, що мають право на земельну частку (пай).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він працював в КСП ОСОБА_4 з 1997 року і йому не відомо коли ОСОБА_1 приймали в члени господарства. Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала в КСП ОСОБА_4 обліковцем тракторної бригади та бачила, що ОСОБА_1 працював з 1994 року у вказаному господарстві. Яким чином і коли його приймали в члени КСП ОСОБА_4 їй невідомо.

Запис в трудовій книжці про звільнення з членів КСП в зв`язку з реорганізацією КСП не підтверджує, що ОСОБА_1 на дату отримання ОСОБА_7 та затвердження списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), являвся членом КСП ОСОБА_4 .

Інших доказів щодо набуття членства ОСОБА_2 суду не надано, що є його процесуальним обов`язком відповідно до ст. 81 ЦПК України. Будь-яких клопотань про витребування доказів позивачем не надано.

Тому, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) належить відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні позовних вимог відмовлено. Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому витрати по сплаті судового збору належить компенсувати на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, ст.ст. 12, 81, 263-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Вужиловський О.В.

Повний текст рішення виготовлено 12 квітня 2024 року о 13 годині 00 хвилин.