Справа №175/2494/24
Провадження № 2-з/175/33/24
У Х В А Л А

11 квітня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Басенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України про перебудову самочинно збудованого нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України про перебудову самочинно збудованого нерухомого майна.

08 квітня 2024 року позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на земельну ділянку, яка належить відповідачці ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:016:0001, площею 0,1442 га на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 459, виданого 03.09.2021р., рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60163303 від 03.09.2021р. - власник 1/1 ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 153, ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснено без повідомлення учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених ст. 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа №183/5864/17-ц) та від 14 серпня 2019 року (справа №521/8746/18).

Відповідно до п.4 постанови №9 від 22.12.2006 р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є збудований гараж розташований на земельній ділянці кадастровий номер :05:016:0001, за адресою АДРЕСА_1 .

Мотивуючи свою заяву про забезпечення позову, позивач посилається на те, що, існують ризики відчуження або переоформлення на інших осіб майна, з приводу якого подані три позовні заяви з різними вимогами. Не накладання арешту може утруднити або ж навіть зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, виходячи з того, що відповідачка вже подала оголошення на продаж будинку/гаражу/земельної ділянки для уникнення відповідальності, щодо знесення самочинно збудованої дворової вбиральні, щодо перебудови самочинно збудованого гаража без дотримання відстаней норм ДБН на 5,5 метрів від паркану, замість 0,60 см, щодо відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження майна позивачки.

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову, дослідивши викладені заявником доводи, суд дійшов до висновку, що заявником не наведено достатніх доказів того, що арешт на вищезазначену земельну ділянку дійсно може зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Окрім цього, слід звернути увагу на те, що предмет даного позову не пов`язаний зі стягненням коштів чи з вимогою майнового характеру.

На підставі вищенаведеного, у світлі викладених норм права, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.268,149-153,351-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України про перебудову самочинно збудованого нерухомого майна - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Озерянська Ж.М.