Справа № 189/4117/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.04.2024 року смт. Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Копиці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, а саме: просила стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 48722,25 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, та стягнути з відповідача суму понесених судових витрат. В обґрунтування поданого позову посилається на те, 07 липня 2021 року ОСОБА_2 взяв у позивачки в борг 20000 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок), зобов`язавшись повернути їх до 07 жовтня 2021 року, що підтверджується розпискою від 07 липня 2021 року виданої позивачці відповідачем. Також 23.09.2012 року відповідач взяв у позивачки в борг 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) , зобов`язавшись повернути їх до 31 грудня 2021 року, що підтверджується розпискою від 23 вересня 2021 року, виданої позивачці відповідачем. У розписці від 07.07.2021 року відповідач зобов`язався повернути борг в сумі 20000 гривень до 07 жовтня 2021 року. У розписці від 23.09.2021 року відповідач зобов`язався повернути борг в сумі 15000 гривень до 31 грудня 2021 року. До теперішнього часу відповідач борги не повернув. На його прохання про добровільне повернення боргу не відповідає і не реагує. Гроші повернути відмовляється. Відповідно до розрахунку доданого до позовної заяви інфляційні витрати склали станом на 13.11.2023 рік склали 6900,77 грн., 3% річних склали 1260,82 грн. - за неповернуту позику по розписці від 07.07.2021 року в сумі 20000.00 грн. Відповідно до розрахунку доданого до позовної заяви інфляційні витрати склали станом на 13.11.2023 рік склали 4718,61 грн., 3% річних склали 842,05 грн. - за неповернуту позику по розписці від 07.07.2021 року в сумі 15000,00 грн. В зв`язку з чим, просить позов задовольнити. Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Єланський О.Г. надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Разом з тим, від представника відповідача ОСОБА_3 на адресу Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшов відзив, згідно якого ОСОБА_3 вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначивши, що позивачем ОСОБА_1 до матеріалів справи додано копії розписок від 07.07.2021 року на суму 20 000 (двадцять тисяч) гривень, а також від 23.09.2021 року на суму 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Щодо розписки від 07.07.2021 року на суму 20 000 (двадцять тисяч) гривень, відповідно до тексту розписки зазначено, що « ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_4 гроші в сумі 20 000 (двадцять тисяч гривень), зобов`язуюсь видати протягом трех місяців». Таким чином, відповідно до даної розписки позикодавець є ОСОБА_4 , а позивач по даній справі ОСОБА_1 , також слово «видати» за своїм смисловим значенням не свідчить про обов`язок повернути гроші, і що, не зазначена точна дата повернення грошових коштів. Щодо розписки 23.09.2021 року на суму 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень зазначив, що, відповідно до тексту розписки вказано, що « ОСОБА_5 взяв у борг гроші у ОСОБА_1 в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч), зобов`язуюсь відати до нового року. В разі невідачі відам автомобіль. Отже, відповідно до даної розписки не зазначено у якій валюті здійснено позику грошових коштів, слово «відати» за своїм смисловим значенням не свідчить про обов`язок повернути гроші, а також , не зазначена точна дата повернення грошових коштів, оскільки поняття «до нового року» є дуже широким, у зв`язку з чим не можна однозначно встановити кінцевий термін повернення грошових коштів. В зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.07.2021 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики. Відповідно до умов договору від 07.07.2021 року ОСОБА_2 зобов`язується повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20000 грн. протягом трьох місяців (копія розписки, а. с. 3). Крім того, 23.09.2021 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір позики. Відповідно до умов договору від 23.09.2021 року ОСОБА_2 зобов`язується повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 15000 до нового року (копія розписки, а. с. 4). Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. ст. 12, 13ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка передала, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 20000 грн., які у вказаний у розписці строк (протягом трьох місяців) на час розгляду справи в судовому засіданні відповідач позивачу не повернув. Суд погоджується з розрахунками позивача, відповідно до яких загальна сума заборгованості з урахуванням 3% річних та втрат від інфляції з розрахунком складає 28161,59 грн. (20000 грн. + 6900,77 грн. + 1260,82 грн. = 28161,59 грн.) За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги саме в цій частині позову підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу з урахуванням 3% річних та втрат від інфляції в розмірі 28161,59 грн. Щодо стягнення боргу за розпискою від 23.09.2021 року в розмірі 15 000 суд зазначає наступне. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Зроблені судом висновки узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України (справи №6-1967цс15, №6-50цс16). Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України необхідно встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Даний правовий висновок викладенй в постанові Верховного Суду від 08.07.2019 у справі №524/4946/16-ц. Таким чином, представлена позивачем розписка від 23.09.2021 року про отримання відповідачем позики не містить доказів того, в якій валюті здійснено позику грошових коштів та не зазначений кінцевий термін повернення грошових коштів, а відтак, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 620,54 грн., (28161,59 грн.: 48722, 25х1073,60=620,54 грн.) На підставі ст.ст.11, 16, 525, 526, 530, 1046-1049 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 3,12, 13, 76-78, 89, 258, 259, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 суму боргу в розмірі 28161,59 грн. (двадцять вісім тисяч сто шістдесят одна гривня п`ятдесят дев`ять копійок) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 620,54 грн. (шістсот двадцять гривень 54 коп.). В іншій частині позовних вимог відмовити. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.С. Лукінова

09.04.2024