Справа № 161/8170/23 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П.
Провадження № 22-з/802/20/24 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Матвійчук Л. В.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № від 12.10.2021 в розмірі 91100,69 грн., за кредитним договором №106023827від 28.09.2021 в розмірі 73517,38 грн., за кредитним договором №20432-10/2021 від 26.10.2021 у розмірі 14 000 грн. та кредитним договором № /750257 від 12.11.2021 у розмірі 17400 грн., а всього просило стягнути заборгованість за договорами на загальну суму 196018,07 грн. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2023 року позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики № від 12.10.2021, кредитним договором № 106023827 від 28.09.2021, кредитним договором № 20432-10/2021 від 26.10.2021 та кредитним договором № /750257 від 12.11.2021 в загальному розмірі 196018 грн. 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» 2940 грн. 27 коп. судового збору.

Постановою Волинського апеляційного суду від 21 березня 2024 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постановлено заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2023 року в даній справі скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №/5 від 12 жовтня 2021 року в розмірі 10463,84 грн., за кредитним договором №20432-10/2021 від 26 жовтня 2021 року в розмірі 6125 грн. та кредитним договором № /750257 від 12 листопада 2021 року в розмірі 7800 грн., а всього 24388 гривень 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 265,77 гривню витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 2259,98 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

26.04.2024 відповідач ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про ухвалення додатково рішення, в якому просить стягнути з позивача на її користь 18000 грн понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги.

01.04.2024 позивач подав заперечення на клопотання (заяву), в якому просить відмовити в ухваленні додаткового рішення за заявою відповідача. Зазначає про не співмірність розміру витрат на правничу допомогу, відсутність доказів про надання правничої допомоги, розрахунку та акту виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд може викликати в судове засідання учасників справи лише у разі необхідності.

Виходячи із вказаних норм процесуального права, колегія суддів не вбачає обставин, які вказують про необхідність виклику в судове засідання учасників справи, оскільки відповідач свої вимоги висловив у письмовому клопотанні, а позивач також подав письмові заперечення щодо заявленого клопотання.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття ухвали у даній справі є 08.04.2024, тобто, дата складення повного судового рішення.

Вивчивши зміст заяви, додані до заяви докази, апеляційний суд дійшов висновку, що заяву належить залишити без розгляду з таких підстав.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) виснувала, що що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Постанова апеляційного суду у даній справі ухвалена 21 березня 2024 року.

Подаючи заяву про перегляд заочного рішення від 18.12.2023 року ОСОБА_1 не заявляла про очікувані судові витрати.

З тексту апеляційної скарги вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не заявляла про те, що нею будуть подані у строки , передбачені частиною восьмою статті 141 ЦПК України, додаткові докази про понесені судові витрати.

При цьому строк для подання таких доказів закінчувався 21 березня 2024 року включно.

26 березня 2024 року засобами поштового зв"язку ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучила договір про надання правової допомоги від 05.12.2023 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 19.12.2023 року.

Отже ОСОБА_1 своєчасно не заявила про понесені витрати на правничу допомогу, тобто не дотрималася процесуальних норм закону, тому після того, як за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалена постанова, суд апеляційної інстанції не має підстав для вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу на основі пред`явлених документів відповідно до статті 141 ЦПК України.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи поданої у визначені законом строки, до ухвалення судового рішення апеляційним судом, заяви відповідача про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для розгляду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та долучених до заяви документів.

Керуючись статтями 141, 258, 260 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді