11.04.2024 Справа № 756/4614/24
№756/4614/24
№2-з/756/64/24
УХВАЛА

11 квітня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного 11.12.2023 року з ОСОБА_2 .

За твердженням ОСОБА_1 він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_3 , прийняв спадщину та 16.04.2013 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому у 2024 році ОСОБА_1 виявив, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на його квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за іншою особою.

Заявник вказує, що не проводив відчуження та переоформлення права власності і не укладав будь-яких договорів щодо спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . На думку заявника вказане свідчить про протиправне позбавлення його майна.

В цей час, у мережі інтернет розміщено оголошення про продаж квартири АДРЕСА_1 , відповідно у заявника є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач по справі має намір відчужити вказане нерухоме майно з метою уникнення виконання судового рішення у разі задоволення позову про визнання договору недійсним.

Таким чином, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Більше того, зміст заходів забезпечення та мета їх застосування, полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

З долученої до матеріалів заяви копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що ОСОБА_1 отримав у спадщину від своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 11.12.2023 року, який за твердженням заявника він не укладав.

Таким чином, враховуючи вимоги та обґрунтування заявника, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Одночасно суд доводить до відома заявника, що у відповідності до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд,

ухвалив:

ЗаявуОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану на праві власності за ОСОБА_2 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_2 , ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Шевчук