г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 177/162/24
Номер провадження 2/213/726/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мазуренка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Дударєвої В.С.,

за відсутності учасників справи

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14.09.2020 між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №491034660, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 26 648,00 грн на строк 60 місяців зі сплатою відсотків 39,90% річних. Відповідач договірні зобов`язання належним чином не виконала, станом на 20.12.2021 року загальна заборгованість становила 38 978,27 грн. Позивач отримав право вимоги до боржника за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу та просить стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача на свою користь.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно. В позові позивач просив розглянути справу в порядку спрощеного провадження за наявними матеріалами справи.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась судом своєчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом оголошення на сайті судової влади України. Остання про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи без участі відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання

всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 року справа передана для розгляду за підсудністю до Інгулецького районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області.

20 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

14 вересня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про надання кредиту шляхом підписання останньою оферти на укладання угоди про надання кредиту. За умовами оферти ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею Угоду про надання споживчого кредиту на таких умовах: тип кредиту - кредит готівкою, сума кредиту - 26 648,00 грн, процентна ставка 39,90% річних, строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту 15.09.2025. Загальні витрати за кредитом- 35 204,54 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 61 852,54 грн. Банком прийнята вказана пропозиція. Також сторонами підписано графік платежів.

Як слідує з виписки по особовим рахункам відповідача, останній 15.09.2020 року було надано кредит на суму 26 648,00 грн. Відповідач частково здійснювала внесення коштів на погашення кредиту, однак не в повному обсязі.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 20.12.2021 ОСОБА_1 мала заборгованість у розмірі 38 978,27 грн з яких: 26 500,05 грн заборгованість за кредитом; 12 478,22 грн заборгованість за відсотками.

20 грудня 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №4, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 14.09.2020 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором.

За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

У відповідності до ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Встановлено, що сторонами визначені істотні умови договору (в тому числі розмір відсотків, порядок внесення платежів), позивачем надіслано відповідачу вимогу про сплату заборгованості по кредиту в стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунені відповідачем, а заборгованість погашена не була.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору (що не були усунені Позичальником) має наслідком виникнення у Банку права вимагати повернення суми Кредиту, що передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

На підставі укладеного договору факторингу №4 від 20.12.2021 позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №491034660 від 14.09.2020 року. Жодних штрафних санкцій позивачем не нараховано. Отримані кредитні кошти та проценти за користування цими коштами відповідач не повернула, умови договору не виконала.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами.

Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надала, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.

Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем були надані суду: копія договору про надання юридичних послуг №02/10-23 від 02.10.2023 Додатковий договір №2 від 03.01.2024, яким встановлена сума витрат за надання правової допомоги в розмірі 7100,00 грн, акт приймання передачі виконаних послуг, платіжна інструкція від 04.01.2024 про сплату 7100,00 грн за вказаним договором.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

На думку суду вартість юридичних послуг в сумі 7100,00 грн є обґрунтованою та співмірною із часом, витраченим на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної роботи, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 629, 634, 638, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 7, 12, 13, 79-81, 141, 247, 258, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором №491034660 від 14 вересня 2020 року у розмірі 38 978 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС", місцезнаходження: пл. Солом`янська, буд.2, м. Київ, 03035, ІКЮО: 40340222.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Дата складення повного судового рішення 10 квітня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко