Справа № 452/2645/23
УХВАЛА

11 квітня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Галина В.П.,

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , поданого її представником адвокатом Медвідь Василем Осиповичем до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення майна спільною сумісною власністю,-

за участю позивача-відповідача ОСОБА_2 ,

представників позивача-відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідачки-позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки-позивачки ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

У провадженні Самбірського міськрайонного суду Львівської області перебуває справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , поданого її представником адвокатом Медвідь Василем Осиповичем до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення майна спільною сумісною власністю.

11.04.2024 року відповідачем у справі за первісним позовом ОСОБА_1 подано до суду клопотання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду. В обгрунтування відповідач посилалась на те, що відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, в постанові Верховного Суду від 17.01.2024 року у справі № 759/14906/18 (провадження № 61-466св23) суд виснував наступний правовий висновок: «встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю».

Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц.

Саме тому, провівши системний аналіз свого життя, усі наявні письмові докази, фактичні обставини, відповідачка категорично повідомляє про те, що жодних усталених відносин, які притаманні подружжю між нею та ОСОБА_2 ніколи не було. Враховуючи викладене, просить суд залишити без розгляду зустрічний позов представника відповідача за первісним позовом адвоката Медвідь В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення майна спільною сумісною власністю у справі № 452/2645/23. Наслідки залишення зустрічної позовної заяви їй роз`яснені та відомі.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, суд доходить висновку, що клопотання відповідача підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із вимогами п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Беручи до уваги викладене в сукупності та враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 , яка є позивачем за зустрічним позовом, реалізовуючи процесуальні права позивача, звернулася із відповідним клопотанням до суду, позов в частині позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення майна спільною сумісною власністю необхідно залишити без розгляду.

Керуючись п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Зустрічний позов представника відповідача за первісним позовом адвоката Медвідь В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення майна спільною сумісною власністю -залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя