Справа № 405/5774/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «АЛЬФА- ГАРАНТ» на свою користь 56 498 грн. 42 коп., стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 58 118 грн. 56 коп. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 14.02.2023 року о 10 год. 00 хв. в м. Кропивницький, по вул. В. Чміленка, біля будинку №74 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ВАЗ 21120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригодй автомобіль марки Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав значні механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність винного в ДТП - ОСОБА_2 згідно з полісом №АТ 2781555 застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа Гарант».

Враховуючи зазначені відомості, вона, в межах строку, встановленого законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, звернулась до Товариства з додатковою відповідальність- страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування.

На вимогу страховика, нею надано доступ до пошкодженого транспортного засобу для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, за результатами чого представником страховика складно протокол огляду транспортного засобу та повідомлено, що вказані відомості будуть передані до центрального офісу Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант». Пізніше представником страховика здійснено додатковий огляд транспортного засобу та виявлено приховані пошкодження.

Після чого представник відповідача в телефонному режимі повідомив її, що компанія готова оплатити 60 000 грн. в якості страхового відшкодування та просив написати заяву, про те, що вона погоджується із вказаною сумою та претензій до суми не має.

Не погодившись із запропонованим розміром оплати вона повідомила про те, що замовила експертний висновок щодо вартості відновлювального ремонту, а також те, що вже понесла витрати на проведення ремонту автомобіля у розмірі 181 076,14 грн. Також додатково повідомила відповідача про бажання ознайомитися із розрахунками, на підставі яких прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у визначеному розмірі. На вказане їй повідомлено, що страховою компанією замолено експертизу.

Через певний час на додаток Viber представником страхової компанії було направлено ремонтну калькуляцію №ЦВ/23/0795 та повідомлено, що попередній розмір відновлювального ремонту складає - 136 611,84 грн. та запропоновано підписати з ТДВ СК «Альфа-Гарант» договір про страхову виплату та погодження з розміром виплати.

Враховуючи те, що сума фактично понесених нею витрат на проведення відновлювального ремонту складала 181 076,14 грн. вона відмовилась від підписання даного договору.

З метою визначення вартості матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП транспортному засобу марки Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вона звернулась до незалежного суб`єкта оціночної діяльності - ОСОБА_3 .

Згідно експертної оцінки вартості матеріального збитку від 17.02.2023 року виконаного ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки VOLKSWAGEN JETTA р/н НОМЕР_2 складає - 181 076,14 грн., вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику даного колісного транспортного засобу складає -130 557,58 грн.

Незважаючи на наявність звіту №101 від 19.04.2023 року та документів, що підтверджували вартість завданого збитку, на картковий рахунок, зазначений нею у заяві про виплату страхового відшкодування, ТДВ СК «Альфа-Гарант» 25.04.2023 року було перераховано 61 399,97 грн. з призначенням платежу «Страхове відшкодування згідно страхового акту №TsV/23/0795 за дог. страх. №АТ- від 13.06».

Не погоджуючись із прийнятим ТДВ СК «Альфа-Гарант» рішенням щодо суми страхового відшкодування, вона звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з проханням роз`яснити причини виплати вказаної суми страхового відшкодування. Після чого їй запропоновано направити на поштову адресу ТДВ СК «Альфа- Гарант» заяву про перегляд розміру страхового відшкодування та надати копії документів, що підтверджували понесені витрати.

На виконання зазначеної пропозиції відповідача, нею 03.05.2023 року направлено на поштову адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про перегляд розміру страхового відшкодування та завірені копії документів, які підтверджують витрати, понесені на ремонт автомобіля у загальному розмірі 181 076,14 грн.

Після розгляду отриманої- заяви та документів ТДВ СК «Альфа-Гарант» прийняло рішення про доплату страхового відшкодування та 10.05.2023 року на її картковий рахунок здійснено доплату у розмірі 10 059,19 грн.

Тож, загальний розмір страхового відшкодування, сплачений ТДВ СК «Альфа-Гарант» на її користь становить 71 459,16 грн.

З метою досудового врегулювання питання щодо виплати на її користь різниці між грошовою сумою, виплаченою ТДВ СК «Альфа-Гарант» 25.04.2023 року та 10.05.2023 року та сумою вартості матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП колісному транспортному засобу марки VOLKSWAGEN JETTA р/н НОМЕР_3 нею на електронну адресу Національного банку України направлено скаргу щодо страхової справи № ЦВ/23/0795.

Оскільки жодних відповідей за результатом розгляду скарги не надходило, а матеріальна шкода, завдана їй дорожньо-транспортною пригодою не виплачена, вказане зумовило необхідність звернення до суду за захистом моїх порушених прав. Просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 15.09.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

22.11.2023 року представником відповідача подано в суд відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач вважає позвні вимоги незаконним, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, 17.02.2023 року та 22.02.2023 року представником відповідача здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу VOLKSWAGEN JETTA р/н НОМЕР_3 , про що складено протоколи огляду транспортного озасобу, які підписані позивачем без зауважень. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнико колісного транспортного засобу 23/0795 від 18.04.2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу VOLKSWAGEN JETTA р/н НОМЕР_3 , з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 74 059,16 грн.

25.04.2023 року відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 61 399,97 грн., а 10.05.2023 року здійснив доплату в розмірі 10 059,19 грн. Загальна сума страхового відшкодування виплачена позиачу становить 71 459,16 грн.

Таким чином відповідач виконав вимоги передбачені п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувавши у встановленому законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну позивача.

Окремо зазначено, що висновок експертизи проведеної позивачем щодо вартості заподіної шкоди не можливо оцінювати в якості доказу, оскільки експерт, який проводив оцінку не попереджався про кримінальну відповідальність та вказана оцінка проводилася не за ухвалою суду.

18.12.2023 року позивачем надано відповідь на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідачем отримано судові повістки, що підтверджується довідками долученими до матеріалів справи, причин неявки суду не сповістив. Також, про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не сповістив, відзив на позов до суду не подав.

Ухвалою суду від 14.02.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, позивач надала до суду заяву про розгляд справи без їй участі.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2023 року о 10 год. 00 хв. в м. Кропивницький, по вул. В. Чміленка, біля будинку №74 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ВАЗ 21120, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригодй автомобіль марки Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав значні механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Статтею 1188 Цивільного кодексу України визначено загальні підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Зокрема, у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої Джерелом підвищеної небезпеки» в абзаці 3 п. 5 Постанови визначено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 Цивільного кодексу України, особою, яка її завдала (Наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч).

Таким чином транспортний засіб являється джерелом підвищеної небезпеки, а, отже, відшкодування шкоди, завданої таким джерелом, має здійснюватися з урахуванням як загальних, так і спеціальних норм.

У зв`язку з тим, що відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» то на правовідносини також поширюються норми законодавства про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до статті 21 Закону України 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

У відповідності до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею щкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відносини, щодо відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, є деліктними та поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 3 Закону №1961 -IV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяною життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування, названий Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й . захист інтересів страхувальника заподіювана шкоди.

Згідно до ст. 5 Закону №1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, які не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно п. 9.4. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Окрім того, за змістом ст. 22-31, 35, 36 Закону ,№ 1961 -IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якіію розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Враховуючи вимоги Цивільного кодексу, закону про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності та умови страхового полісу (договору страхування), страховик - ТДВ СК «Альфа-Гарант» взяло на себе зобов`язання здійснювати відшкодування потерпілим за завдану шкоду у межах сум, встановлених полісом обов`язкового страхування, а тому, шкода, завдана винним у ДТП, що мала місце 14.02.2023 року - ОСОБА_2 , та цивільно- правова відповідальність якого згідно полісу №АТ 2781555 застрахована у ТДР СК «Альфа- Гарант», має відшкодовуватись саме страховиком, тобто ТДВ СК «Альфа-Гарант».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечейня відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захист майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України,- пов`язані відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників Наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавана шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоДу, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну вілповіпальність. у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування! для повного ві птико пування завданої нею ніколи зобов`язана сплатити потерпілому різнишо між Фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням!

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За загальним правилом, визначеним ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазйала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

2) доходи, які особа, могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Вказане деталізується і спеціальними положеннями, зокрема, у відповідності до ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі."

Так, як шкода завдана винним у ДТП, що мала місце 14.02.2023 року має відшкодовуватись страховиком, то до спірних правовідносин мають бути застосовані також норми спеціального Закону № 1961-IV.

У відповідності до ст. 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо- транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу: з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Вказане також підтверджується і положеннями п. 16-18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду. У тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення - сам винуватець згоден самостійно покрити розмір,завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією.

Згідно Постанови Правління Національного банку України «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 30 травня 2022 року N 109 за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземнйх транспортних засобів становить:

1) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160 000,00 гривень на одного потерпілого;

2) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320 000,00 гривень на одного потерпілого. Постанова набрала чинності з 01 липня 2022 року.

Таким чином, ліміт відповідальності страхової компанії на шкоду, заподіяну майну, становить до 160 000 гривень на одного потерпілого.

На підставі договору № 101 на виконання експертної оцінки вартості матеріального збитку від 17.02.2023 року, укладеного між мною та ОСОБА_3 , останнім здійснено оцінку вартості завданого матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП, власнику колісного транспортного засобу марки Volkswagen Jetta, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами якого складено звіт № 101 про оцінку вартості матеріального. Згідно висновку, отриманого за результатами оцінки майна:

- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки VOLKSWAGEN JETTA р/н НОМЕР_2 складає - 181 076,14 грн.

- вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику даного колісного транспортного засобу складає -130 557,58 грн. .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати /страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Тож, враховуючи зазначені обставини, вважаю, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, яке має сплатити ТДВ СК «Альфа-Гарант», розмір франшизи та вартість послуг експерта, що в загальному становить 58 118,56 грн.

Вихлдячи з вищевикладеного, на користь позивача підлягає стягненню сума збитків у загальному розмірі 114 616,98 грн., з яких: 56 498,42 грн. - підлягає стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант», 58 118,56 грн. - піддягає стягненню з винуватця дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 1 146,17 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 56 498 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 58 118 грн. 56 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 573 грн. 08 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», , місце знаходження, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко