Справа № 464/1360/23 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/3625/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 12 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягується на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 10 вересня 2018 року та стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Сихівського районного суду міста Львова від 12 травня 2023 року клопотання задоволено.

Зупинено провадження у цивільній справі № 464/1360/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів до припинення перебування відповідача у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що зупинення провадження у цій справі є дискримінаційним щодо неї - у порівнянні з заявницями, які можуть отримати судовий наказ про стягнення аліментів у частці без процедури зупинення провадження.

Зазначає, що право на зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини гарантоване частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України. Ця норма не передбачає обов?язку одержувача аліментів доводити зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я одержувача аліментів або їх платника

Звертає увагу на те, що зупинення провадження у справі суперечитиме засадам максимального дотримання найкращих інтересів дитини.

Зазначає, що за результатами круглого столу для суддів Верховного Суду було зроблено висновок, що оскільки змінився суспільний контекст, такий безальтернативний підхід щодо зупинення провадження в певних випадках може призводити до обмеження доступу до правосуддя, порушення розумності строків розгляду справи та порушення інтересів дитини - зокрема на її матеріальне забезпечення.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 12 травня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11 березня 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_2 , в якому він заперечує проти доводів апеляційної скарги. Ставить до відома суд апеляційної інстанції, що на момент подачі відзиву, проходить військову службу та перебуває в зоні бойових дій в Донецькій області, в підтвердження долучив копію довідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21 березня 2024 року, є дата складення повного судового рішення 08 квітня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2023 року ОСОБА_2 на електронну адресу суду надіслано клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки перебуває на службі у Збройних силах України безпосередньо у Донецькій області.

На підтвердження вказаної обставини відповідачем надано суду довідку, видану 01 квітня 2023 року військовою частиною НОМЕР_1 , з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з 18 лютого 2023 року по час видачі довідки, брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах Донецької, Луганської, Херсонської областей та в період здійснення зазначених заходів.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в Україні впроваджено воєнний стан та відповідач на момент постановлення ухвали проходив військову службу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п. 2 ч. 1ст. 253ЦПК України).

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на цей час його дію не припинено.

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Встановивши, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, проходить військову службу та бере безпосередню участь у заходах, направлених на відсіч збройної агресії російської федерації проти України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у справі суперечитиме засадам максимального дотримання найкращих інтересів дитини, з огляду на те, що предметом даного спору є вимога про зміну способу стягнення аліментів, а не питання про стягнення аліментів, відтак відповідне утримання, яке визначене судовим рішенням та на яке має право дитина, відповідач надає.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про наявність у відповідача заборгованості про сплаті аліментів на утримання дитини.

Разом із тим, колегія суддів зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року у справі № 466/5393/22.

Посилання в апеляційній скарзі на висновки, які зроблені за результатами круглого столу суддями ВС, не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів з огляду на імперативність приписів частини першої статті 251 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення питання про зупинення провадження у справі, тому, з огляду на положення ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу скаргою представника ОСОБА_1 залишити без задоволення

Ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 12 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.