Справа № 643/9252/23
Провадження № 2/643/452/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судового засідання Шахбаз`ян Ю. І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визначення права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 в особі свого представника звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на частину будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з 02.02.1961 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання ніколи не змінювала, з реєстрації не знімалася. За цією ж адресою: АДРЕСА_1 , мешкала та була зареєстрована її тітка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 . ОСОБА_2 мешкала разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 .

З приводу родинних відносин зазначає таке.

Посвідкою про народження серії НОМЕР_1 підтверджується факт її народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прізвище при народженні мала прізвище « ОСОБА_4 ». Її батько - ОСОБА_5 був рідним братом ОСОБА_6 .

Батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Свідоцтво про народження її батька ОСОБА_5 відсутнє у зв`язку з тим, що батько загинув під час Другої світової війни. Факт його смерті був засвідчений відповідними державними органами у встановленому законом порядку, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

До Державного архіву Харківської області направлено запит щодо наявності інформації про актовий запис про народження ОСОБА_5 Відповіді на теперішній час немає.

З посвідки про народження ОСОБА_10 із записом про її батька ОСОБА_5 , свідоцтва про народження ОСОБА_11 , вбачається, що померла тітка мала спільне із батьком прізвище та по батькові, що свідчить про їх походження від одних батьків.

Щодо зміни своїх прізвищ зазначає, що вона уклала шлюб з ОСОБА_12 , після шлюбу змінено прізвище на « ОСОБА_13 ». 09.08.1969 шлюб припинено. 26.08.1981 між нею та ОСОБА_14 укладено шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище змінено на « ОСОБА_15 », і згодом шлюб припинено. 09.01.2004 між нею та ОСОБА_16 укладено шлюб, після укладення шлюбу їй залишено прізвище « ОСОБА_15 ». ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловік ОСОБА_16 помер.

До початку функціонування електронних реєстрів (станом на 31.12.2012), інформація про речові права була зафіксована на паперових носіях, зокрема, інформація про речові права на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відображена у Довідці про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна (№1133055) від 27.06.2023, виданою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР.

Відповідно до Довідки на земельній ділянці розташований житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, який належить на праві власності 1/2 частина будинку ОСОБА_17 , 1/4 частина будинку належить ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину серії №2-1361, виданого 07.06.1983 Третьою Харківською державною нотаріальною конторою, 1/8 частина будинку належить ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 30.09.1978 Третьою Харківською державною нотаріальною конторою № 2-6356, 1/8 частина будинку належить ОСОБА_18 на підставі договору дарування, посвідченого 16.04.1939 Харківською обласною держаною нотаріальною конторою № НОМЕР_3 .

Факт зміни прізвища тіткою ( ОСОБА_3 ) підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , яким підтверджується факт укладання 16.07.1939 шлюбу між ОСОБА_19 та ОСОБА_18 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_18 змінила прізвище на « ОСОБА_20 ».

Таким чином, згідно з довідкою про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна №1133055 від 27.06.2023, станом на 31.12.2012 на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок літ. «А?1» з надвірними будівлями, який належав на праві власності таким особам у таких частках: 1/2 частина будинку належить ОСОБА_17 , 1/4 частина будинку належить ОСОБА_2 , 1/8 + 1/8 (2/8 або 1/4) частина будинку ОСОБА_3 . Приміткою до довідки зазначено, що «відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці за зазначеною адресою побудовано без дозвільних документів житловий будинок літ. "Б-1" та житловий будинок літ. "В-1". Станом на 31.12.2012 право власності на житлові будинки літ. "Б-1", літ. "В-1" не оформлено». Згодом речові права були оформлені.

Відповідно до інформації з Державного реєстру станом на момент звернення із позовом до суду об`єкт нерухомості перебуває у спільній частковій власності: 1/2 частина будинку належить Мохамад Мустафа Ахмад на підставі договору купівлі-продажу №2621, посвідченого 14.07.2023 приватним нотаріусом ХМНО Шуть О. Г., 1/4 частина належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину №2-1361, виданого 07.06.1983 Третьою державною нотаріальною конторою.

1/2 частина належить ОСОБА_21 , на яку вона не претендує. 1/4 належить померлій тітці ОСОБА_3 .

Позивачка зверталася до нотаріуса для отримання документу про право власності на спадкове майно, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів: свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 30.09.1978 державним нотаріусом Третьої Харківської державної контори №2-6356, договору дарування, посвідченого 16.04.1939 державним нотаріусом Харківською обласною державною нотаріальною конторою №1982, яким посвідчувалося право власності ОСОБА_3 на спадкове майно.

На момент смерті тітки діяв ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963.

Частинами 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року передбачено, що відносини спадкування регулюються нормами цього Кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Як зазначено у п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Представник позивача зазначає. що беручи до уваги, що спадкодавиця померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина, однак спадщина до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року не була прийнята ніким із спадкоємців першої-другої черг у порядку, визначеному діючим на той час законодавством (тобто, залишалася відкритою на час набрання чинності нового Цивільного кодексу України 01.01.2004), при вирішенні даного питання підлягають застосуванню норми ЦК України 2004 року.

Таким чином, її право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємця четвертої черги за законом, реалізується на підставі факту проживання із спадкодавицею однією сім`єю не менш як п`ять років до її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , інші спадкоємці ближчих черг відсутні, із заявами про прийняття спадщини, окрім неї, ніхто не звертався.

Факт її постійного проживання, у тому числі, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджується реєстрацією і фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту із відомостями про реєстрацію місця проживання за вказаною адресою з 02.02.1961, копією карточки прописки, відомостями з будинкової книги від 23.12.2003, якою підтверджується факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , укладання договору про порядок користування жилим будинком з надвірними будівлями від 22.02.1994. Після смерті тітки вона фактично вступила в управління майном, що виражається у виготовленні технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , замовником технічної інвентаризації також є позивачка.

Ухвалою судді від 14.09.2023 позовну заяву залишено без руху.

02.10.2023 від представника позивачки надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді 05.10.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.01.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, свого представника у судове засідання не направив, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не подавав, відзив на позовну заяву не надавав, тому суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 23.12.1996 Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.21).

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №3 від 16.06.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25-27).

З паспорту позивачки вбачається, що ОСОБА_2 з 02.02.1961 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Як вбачається з карточки прописки (форма А) місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 02.02.1961(а.с.20).

Відповідно до копії посвідки про народження НОМЕР_1 батьками ОСОБА_22 є ОСОБА_5 та ОСОБА_23 (а.с.15).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 13.02.1967 Московським бюро РАЦС ОСОБА_5 рішенням Народного суду Московського района м. Харкова визнаний померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.17).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про припинення одруження № НОМЕР_8 виданим 09.08.1969 Московським бюро РАЦС шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_24 розірвано. Після припинення одруження прізвище ОСОБА_24 змінено на « ОСОБА_4 » (а.с.18).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 виданим 26.08.1981 відділом РАЦС Московського району м. Харків між ОСОБА_14 та ОСОБА_24 укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_15 » (а.с.19).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_10 виданим 14.08.1971 м. Харків Харківської області 14.08.1971 укладено шлюб між ОСОБА_19 та ОСОБА_18 .. після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_25 » (а.с.30).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72858982 від 16.06.2023 зареєстрована спадкова справа №14/2023 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.22).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2023 ОСОБА_2 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не надано оригіналів правовстановлюючих документів: Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 30.09.1978 державним нотаріусом Третьої Харківської державної контори, зареєстровано в реєстрі №2-6356; Договору дарування, посвідченого 16.04.1939 державним нотаріусом Харківською обласною державною нотаріальною конторою зареєстровано в реєстрі №1982 (а.с.23).

З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 20.06.2023 вбачається, що відсутні відомості реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №340302851 від 25.07.2023 1/2 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 належить Мохамад Мустафа Ахмад на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2621, виданого 14.07.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шуть О. Г. (а.с. 28).

Згідно з довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради №1133055 від 27.06.2023 станом на 31.12.2012 житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності: 1/2 частина ОСОБА_17 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 21.06.1991 Третьою Харківською державною нотаріальною конторою, р.№2-1689; 1/4 частина ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 07.06.1983 Третьою Харківською державною нотаріальною конторою, р. №2-1361; 1/8 частини ОСОБА_26 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.09.1978 Третьою Харківською державною нотаріальною конторою, р. №2-6356; 1/8 частина ОСОБА_27 на підставі договору дарування, посвідченого 16.04.1939 Харківською обласною державною нотаріальною конторою, р. №1982 (а.с.29).

ОСОБА_2 є замовником технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами літ. «А-1», літ. «Б-1», літ «В-1» по АДРЕСА_1 (а.с.31-35).

Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва замовником відомостей про технічну інвентаризацію будинку садибного типу є ОСОБА_2 (а.с.36).

Згідно з будинкової книги по АДРЕСА_1 , яка видана замість втраченої 23.12.2003, ОСОБА_2 з 02.02.1961 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 37-40).

Відповідно до договору про порядок користування жилим будинком з надвірними будівлями від 22.02.1994 між ОСОБА_17 , ОСОБА_2 , ОСОБА_26 встановлено порядок користування жилим будинком з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.41).

Згідно з відповіддю Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що для отримання запитуваної інформації щодо актів цивільного стану необхідно звертатися до Державного архіву області, оскільки згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку умов і строків зберігання книг державної реєстрації актів цивільного стану, метричних книг у відділах державної реєстрації актів цивільного стану та їх передачі до державних архівів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 30.12.2013 №2804/5, книги державної реєстрації актів цивільного стану, метричні книги зберігаються у відділах державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України протягом 75 років з часу складання актових записів цивільного стану, метричних записів, включених до цих книг. Зазначено, що в Державному архіві Харківської області знаходяться на зберіганні книги державної реєстрації актів цивільного стану по 1942 рік (а.с.42-43).

У позові представник позивача зазначив, що звернувся до Державного архіву Харківської області із запитом про надання інформації щодо актового запису про народження батька позивачки ОСОБА_5 та у разі отримання відповіді долучить до матеріалів справи.

На питання головуючого під час розгляду справи щодо звернення із запитом но архіву представник позивача зазначив, що не звертався до Державного архіву із запитом про надання актового запису про народження ОСОБА_5 , оскільки вважає, що цей запис відсутній і відповідь отримана не буде.

На день смерті спадкодавця ОСОБА_3 21.12.1996 діяв ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до положень ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК України 2004 року, а саме: правила книги шостої Цивільного кодексу України, про що зазначено у п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року.

Так, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року визначає, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Тому позивач вважала, що положення ст. 1216, 1218, 1258,1264, 1269 ЦК України в редакції 2004 року підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Проте застосування до правовідносин у цій справі положень ЦК України в редакції 2004 року спростовується правовою позицією, висловленою у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021 у справі №671/22/19.

Так, Верховний суд зазначив, що Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховний Суд нагадує, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є розуміння відкриття спадщини як настання певних юридичних фактів, зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (частина третя статті 5 ЦК України).

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року (абзац 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Тлумачення статті 5 та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що за загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Проте із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ними чинності абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих пунктом передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до прав та обов`язків, які продовжують існувати після набрання ним чинності.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (частина перша та друга статті 1277 ЦК України).

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (частини перша та друга статті 548 ЦК УРСР).

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини перша та друга статті 549 ЦК УРСР).

Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК УРСР свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави (частини перша-третя статті 555 ЦК УРСР).

Системне тлумачення частини другої статті 549, частини першої статті 555 ЦК УРСР та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що:

в ЦК УРСР законодавець, на відміну від ЦК України та існування конструкції «відумерлої спадщини», передбачав автоматичний перехід спадщини за правом спадкоємства до держави. Будь-яких дій щодо прийняття спадщини держава не здійснювала. Держава при існуванні юридичних фактів, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 555 ЦК УРСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися;

оскільки держава не мала права відмовитися від прийняття спадщини, то у випадку, коли спадкоємці за законом або за заповітом не прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, спадщина вважалася прийнятою державою;

з урахуванням того, що в частині першій статті 555 ЦК УРСР закріплювався автоматичний перехід спадщини до держави, та існував строк шість місяців для прийняття спадщини іншими спадкоємцями, то абзац 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України може застосовуватися тільки, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мали право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Тому однорічний строк, який встановлений частиною другою статті 1277 ЦК України та в абзаці 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.

Враховуючи висновки Верховного суду щодо застосування пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 548, 549, 555 ЦК УРСР, суд дійшов висновку, що до спадкових правовідносин, що є предметом розгляду, підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, які діяли на час виникнення таких правовідносин.

Суд зауважує, що позивачем не надано доказів прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме: вчинення спадкоємцями ОСОБА_3 дій, передбачених ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, протягом строку встановленого ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (шість місяців з дня відкриття спадщини).

Посилання позивача на ту обставину, що вона постійно з 02.02.1961 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , не свідчить про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном

За таких обставин, суду не надано достатніх доказів на підствердження факту прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_2 .

Крім того, суду не доведено наявність родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_3 , як між племінницею та тіткою. З наданих суду документів не вбачається, що ОСОБА_3 та батько позивача ОСОБА_5 є сестрою та братом. Зокрема суду не надано документа, в якому зазначені батьки ОСОБА_5 . Клопотань про витребування відповідних доказів від позивача не надходило.

Також суд звертає увагу, що у відповідності до положень ст. 529, 530 ЦК УРСР, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, племінники спадкодавця не входили до жодної з черг спадкоємців. Правила спадкової трансмісії (ст. 551 ЦК УРСР) на позивача не розповсюджується, оскільки її батько помер до відкриття спадщини.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_2 .

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та оскільки у позові відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Відповідач: Харківська міська рада, місцезнаходження: 61030, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04059243.

Повне рішення суду складено 10 квітня 2024 року.

Суддя О. М. Тимош