ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Чернівці

Справа № 725/7085/23

Провадження №22-ц/822/268/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.,

секретар Факас А.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2023 року, головуючий у І-й інстанції Іщенко І.В.,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» у вересні 2023 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 31.08.2010 року.

У подальшому відповідач ознайомився з Умовами обслуговування кредитних карток та підписав паспорт кредиту від 08 листопада 2019 року, отримавши картку «Platinum» з кредитним лімітом у розмірі 100 000 грн.

Вказував на те, що відповідач порушив зобов`язання за договором і станом на 07 липня 2023 року має заборгованість в загальному розмірі 112 544, 63 грн, яка складається заборгованості за кредитом 90 960,92 грн, заборгованості за простроченими відсотками 21 583, 71 грн.

Просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 31 серпня 2010 року у розмірі 90 960,92 грн, заборгованість за простроченими відсотками 21 583, 71 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2023 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 90 960,92 грн за кредитним договором №б/н від 31 серпня 2010 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором.

Не погодившись з рішенням суду АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам та у цій частині ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції, що у заяві від 03 листопада 2021 року про приєднання до Умов та Правил надання послуг сторонами погоджено процентну ставку за кредитним договором, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, а також розмір щомісячних платежів, строк і порядок їх внесення тощо.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду позивачем оскаржується в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується, а тому не становить предмет даного апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 31 серпня 2010 року відповідач ОСОБА_1 подав позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», Анкету-заяву за встановленою банком формою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 31).

В подальшому ОСОБА_1 подав позивачу заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 03 листопада 2021 року, яка підписана сторонами, встановлені наступні умови кредитування: тип кредиту - відновлювальна лінія; сума кредитного ліміту - розмір кредитного ліміту не перевищує 300 000 грн для карт ««Platinum»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; процентна ставка, відсотків річних - 36 % для карт «Platinum»; тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних - 72 % (а.с. 32-44).

Згідно з довідкою, доданою до позову, відповідачу було видано наступні картки: 27 жовтня 2017 року - картку № НОМЕР_1 з терміном дії до листопада 2018 року (картка «Platinum»); 09 серпня 2018 року - картку № НОМЕР_2 з терміном дії до серпня 2019 року (картка «Platinum»), 08 жовтня 2018 року - картку № НОМЕР_3 з терміном дії до листопада 2019 року (картка «Platinum»), 11 листопада 2019 року - картку № НОМЕР_4 з терміном дії до листопада 2022 року (картка «Platinum») (а.с. 30).

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , вбачається, що 08 листопада 2019 року відповідачу встановлено суму кредитного ліміту в розмірі 100 000 грн, а з 04 січня 2023 року кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн (а.с. 29).

Випискою за договором по картковим рахункам відповідача у взаємозв`язку з іншими відомостями, наданими позивачем, підтверджується, що ОСОБА_1 , починаючи з 27 жовтня 2017 року, користувався банківськими картками, що видавалися йому як платіжним засобом дебетно-кредитного типу у споживчих цілях шляхом поповнення мобільного, здійсненні покупок тощо (а.с. 13-28).

Звертаючись до суду з позовом, позивач як на підставу для його задоволення посилався на те, що відповідач своєчасно не сплачував кошти на погашення заборгованості за борговими зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 07 липня 2023 року має заборгованість в загальному розмірі 112 544, 63 грн, яка складається заборгованості за кредитом 90 960,92 грн, заборгованості за простроченими відсотками 21 583, 71 грн.

При цьому, на підтвердження пред`явлених до відповідача позовних вимог, позивачем, окрім вищезазначених доказів, було додано до матеріалів справи наступні документи:

- Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 31 серпня 2010 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , станом на 07 липня 2023 року, в якому зазначено наступну інформацію: погашено заборгованість за поточним тілом кредиту 358 391,87 грн, погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту 18 051,54 грн, погашено заборгованість по нарахованим відсотками 1 784,98 грн, погашено заборгованість по простроченим відсоткам 4 006,31 грн, заборгованість за тілом кредиту 90 960,92 грн, заборгованість за простроченими відсотками 21 583,71 грн (а.с. 6-12);

- Виписку за договором б/н по рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_1 за період з 27 жовтня 2017 року по 10 липня 2023 року (а.с.13-28);

- Паспорт споживчого кредиту (а.с. 45-46);

- Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Platinum» (а.с. 47-51);

- Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 52-75).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Верховний Суд у постанові від 04 листопада 2020 року по справі № 534/1072/18-ц вказав на те, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявна підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використання картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26 грудня 2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами був укладений договір надання банківських послуг, матеріали справи містять виписки по рахунках, які є первинними банківськими документами, які свідчить, що позивачем надавались, а відповідачем використовували кредитні кошти. Відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту від 08 листопада 2019 року, а також підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 03 листопада 2021 року, що свідчить про обізнаність відповідача з умовами кредитування. Розмір визначеної заборгованості не становить предмет даного апеляційного перегляду, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується. Предметом даного розгляду є питання стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованих на тіло кредиту відсотків за користування кредитними коштами.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що кредитний договір було укладено між сторонами на умовах, які містяться у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг.

Однак суд першої інстанції під час оцінки письмових доказів не взяв до уваги відомості, зазначені в заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь банку процентів.

Згідно з розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором від 31 серпня 2010 року, які є чіткими, повними та розгорнутими по окремих категоріях, за відповідачем станом на 07 липня 2023 року обліковується заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 21 583,71 грн.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості за процентами у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять.

Отже, враховуючи встановлені вище обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджується факт правомірності нарахування банком процентів та наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за відсотками у розмірі 21 583, 71 грн.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже, ухвалене судом першої інстанції заочне рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення у цій частині про задоволення вказаних позовних вимог.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подачу апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» сплатило судовий збір у розмірі 4 026 грн.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги у повному обсязі на користь позивача, з відповідача підлягає стягненню 4 026 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2023 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 21 583 (двадцять одна тисяча п`ятсот вісімдесят три) гривні 71 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 026 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк