Справа № 342/164/24
Провадження № 2/342/215/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_2 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що у державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори С.В. Капріян заведена спадкова справа №257/2021 після смерті мами позивача ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . На частину спадкового майна земельну ділянку (пай), 14 жовтня 2022 року нотаріусом видано свідоцтво про правона спадщину за законом , а у оформленні права на спадкове будинковолодіння АДРЕСА_1 відмовлено. Причиною прийняття такого рішення стало відсутність реєстрації права власності за померлим. Для з`ясування відомостей щодо власності на спадкове будинковолодіння, позивач звернулася до Росохацького старостинського округу Коломийського району Івано-Франківської області та отримала наступну інформацію: згідно записів по господарських книг суспільна група господарства за адресою АДРЕСА_1 колгоспна, побудоване на земельній ділянці площею 0,25 га, станом на 15.04.1991 року головою домогосподарства був ОСОБА_5 . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на 15 квітня 1991 року в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими всі члени сім`ї: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тато позивача; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мама позивача; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , брат позивача , відповідач; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , сестра позивача, відповідач. З часу народження й по сьогодні, позивач проживала з батьками однією сім`єю, вони вели спільне господарство та мали спільний побут, добросовісно та безперервно володіє і відкрито користується даним нерухомим майном разом із земельною ділянкою: обробляє землю та сплачує земельний податок, доглядає за будинком та утримує його в належному стані, неодноразово робила, як поточний, так і капітальний ремонти. Тобто, фактично позивач вступила в управління спадковим майном, але, на сьогоднішній день не може належним чином реалізувати своє спадкове право за законом на нього через обставини, вказані в Постанові нотаріуса.

06 лютого 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, поставновлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; витребувано від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Росохач Городенківського району Івано-Франківської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Росохач Городенківського району Івано-Франківської області. У разі відсутності спадкових справ, надати відомості про їх відсутність.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності за кожним на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із позовом стала відмова нотаріуса у вчиненні нотарільної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем. Також, роз`яснено, що спадкове господарство зареєстровано, як колгоспний двір, що унеможливлює визначити частку померлого в ньому. Позовні вимоги визнають позивачі частково та керуючись ст. 193 ЦПК України, бажають подати суду зустрічну позовну заяву. Аналізуючи документи, подані позивачем за первісним позовом, станом на 15 квітня 1991 року (на час припинення існування колгоспного двору) в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими всі члени їх сім`ї: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Втративши це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в навчальному закладі, хвороба). Тобто, всім членам колгоспного двору належать рівні частки по 1/5 будинковолодіння за вищевказаною адресою. На їх думку, ОСОБА_1 повинна оформити право власності на 2/5 частки в порядку спадкування за законом після смерті її батьків та на 1/5 частину, як член колишнього колгоспного двору. Всього їй мало б належати 3/5 частки спадкового господарства за вищевказаною адресою. А позивачі за зустрічною позовною заявою (відповідачі первісного позову) претендують на частки, як члени колгоспного двору по 1/5 кожному.

Ухвалою від 20 лютого 2024 року зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом (справа №342/260/24) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом (справа № 342/164/24), присвоєно об`єднаній справі № 342/164/24.

13 березня 2024 року відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 до суду подав заяву про збільшення вимог зустрічної заяви, в якій просив прийняти до провадження заяву про збільшення вимог зустрічної позовної заяви та ухвалити судове рішення, яким визнати за ним право власності на 4/15 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

25 березня 2024 року прийнято до розгляду заявувідповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 про збільшення зустрічних позовних вимог. Закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.30 год. 11.04.2024 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в судове засідання 11 квітня 2024 року не з`явилися.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 до суду подала заяву, в якій просила судове засідання проводити без неї; позовні вимоги підтримує.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в поданій до суду заяві про збільшення вимог зустрічної заяви просив розгляд даної справи проводити без нього.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 до суду подала заяву, в якій просила судовий розгляд проводити без неї; вимоги зустрічного позову підтримує в повному обсязі.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно даних ОКП "КМБТІ" станом на 31.12.2012 р. нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_3 право власності не зареєстроване, що доводиться копією інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних Вих. № 79605 від 07.03.2024.

Житловий будинок, у якому проживав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , знаходиться у АДРЕСА_4 ), що доводиться довідкою № 15-22, виданою 22.01.2024 Росохацьким старостинським округом Городенківської міської ради.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 369382841 від 12.03.2024, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_4 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_4 ) становить 0,25 га, що доводиться довідкою № 15-22, виданою 22.01.2024 Росохацьким старостинським округом Городенківської міської ради.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка втратила чинність 30 грудня 2004 року, було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною другою статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджено в 1970 році.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку, складеного ФОП ОСОБА_7 на підставі договору № 01177/С від 14.10.2023, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 14.10.2023 становить - 162 426 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ксерокопій господарських книг Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в домогосподарстві по АДРЕСА_3 , суспільна група якого «колгосп.», проживали:

-за 1967-1969 р.р. (особистий рахунок № НОМЕР_1 ) ОСОБА_8 , 1924 р.н., голова сім`ї, місце роботи колгосп ім. Горького, колгоспниця, ОСОБА_5 , 1950 р.н., син;

-за 1971-1973 р.р. (особистий рахунок № НОМЕР_2 ) ОСОБА_8 , 1924 р.н., голова сім`ї, місце роботи колгосп ім. Горького, колгоспниця, ОСОБА_5 , 1950 р.н., син, місце роботи колгосп ім. Горького, тракторист;

-за 1974-1976 р.р. (особистий рахунок № НОМЕР_1 ) ОСОБА_8 , 1924 р.н., голова сім`ї, місце роботи колгосп ім. Горького, колгоспниця з 1948 р., померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_5 , 1950 р.н., син, місце роботи колгосп ім. Горького, тракторист з 1971 р., ОСОБА_9 , 1958 р.н., невістка (дружина), ОСОБА_2 , 1975 р.н., син, ОСОБА_1 , 1976 р.н., дочка;

-за 1977-1979 р.р. (особистий рахунок № НОМЕР_3 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , голова сім`ї, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , дочка, ОСОБА_10 , 1978 р.н., дочка;

-за 1980-1982 р.р. (особистий рахунок № НОМЕР_4 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , голова сім`ї, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , дочка, ОСОБА_10 , 1978 р.н., дочка;

-за 1983-1985 р.р. (особистий рахунок № НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , голова сім`ї, місце роботи колгосп ім. Горького, колгоспник, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дружина, місце роботи колгосп ім. Горького, колгоспниця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , дочка, ОСОБА_10 , 1978 р.н., дочка;

-за 1986-1990 р.р. (особистий рахунок № НОМЕР_5 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , голова сім`ї, місце роботи колгосп ім. Горького, колгоспник, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дружина, місце роботи колгосп ім. Горького, колгоспниця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , дочка, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , дочка;

-за 1991-1995 р.р. (особистий рахунок № НОМЕР_5 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , голова сім`ї, місце роботи колгосп ім. Горького, колгоспник, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , дочка, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , дочка, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , онука;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , яка проживала у житловому будинку в АДРЕСА_4 ), померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , що вбачається із копії довідки № 15-98, виданої 11.03.2024 Росохацьким старостинським округом Городенківської міської ради.

На день смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , разом із нею по АДРЕСА_4 ) були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , невістка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , онук, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , онука, що стверджується копією довідки № 15-99, виданою 11.03.2024 Росохацьким старостинським округом Городенківської міської ради.

У господарстві, яке знаходиться у АДРЕСА_4 , станом на 15.04.1991 були зареєстровані: ОСОБА_5 , 1950 р.н., голова домогосподарства, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , дочка, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , дочка, що доводиться довідкою № 15-21, виданою 22.01.2024 Росохацьким старостинським округом Городенківської міської ради.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , після одруження ІНФОРМАЦІЯ_19 з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , присвоєно прізвище « ОСОБА_13 », запис за № 7 від 22 липня 2000 року, присвоєно прізвище « ОСОБА_13 », що стверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_6 , виданого 22 липня 2000 року Росохацькою сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 на праві спільної власності належав по 1/5 частці колишнім членам колгоспного двору ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_14 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 60 років у с.Росохач Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації смертей 14 вересня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 15, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 14.09.2010 виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України).

На день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ним по АДРЕСА_1 , були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , онука ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , онука ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , що доводиться довідкою № 15-19, виданою 22.01.2024 Росохацьким старостинським округом Городенківської міської ради.

Про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , доводиться копією свідоцтва про народження (повторне) серія НОМЕР_8 , виданого 01.10.1999 Відділом РАГС Городенківської РДА Івано-Франківської області.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є також дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що стверджується копіями: 1) свідоцтва про народження (повторне) серія НОМЕР_9 , виданого 01.07.2001 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ); 2) свідоцтва про одруження серія НОМЕР_10 , виданого 26 липня 1997 року; 3) свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_11 , виданого 21.02.2006.

ОСОБА_5 , 1950 року народження та ОСОБА_17 , 1958 року народження, з 05 квітня 1975 року (відповідний актовий запис за № 1 від 05.04.1975) перебували у шлюбі, були подружжям, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (повторне) серія НОМЕР_12 від 22.03.2005.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5 , які прийняли спадщину після його смерті, є його дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 573/01-16 від 29.02.2024 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76032881 від 29.02.2024, стверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 успадкували після смерті ОСОБА_5 1/5 частку (кожний по 1/15 частці) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак не оформлено документи про спадкування.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 років у с.Росохач Городенківського району Івано-Франківської області, про що 19 червня 2021 року складено відповідний актовий запис за № 449, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_13 , виданого 19.06.2021. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

На день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_22 , разом з нею по АДРЕСА_1 , були зареєстровані: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , онука ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , правнука ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , що доводиться довідкою № 15-18, виданою 22.01.2024 Росохацьким старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦПК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 2 ст. 1275 ЦПК України).

Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, на виконання ухвали, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 257/2021 (номер у Спадковому реєстрі 67929359), заведену після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_22 , на підставі заяви спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом від 06 липня 2021 року, що подана у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України. Син спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_24 (у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України) подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини та отримання свідоцтва про ппарво на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після її смерті, є її дочка ОСОБА_1 .

14 жовтня 2022 року державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області Капріян С.В. ОСОБА_1 видано 3 (три) свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1) земельну ділянку, площею 0,4734 га, кадастровий номер :03:002:0078, в межах згідно з планом, що розташована на території Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2) земельну ділянку, площею 0,1753 га, кадастровий номер :04:001:0408, в межах згідно з планом, що розташована на території Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 3) земельну ділянку, площею 0,2524 га, кадастровий номер :05:002:0120, в межах згідно з планом, що розташована на території Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

До складу спадщини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , входить також 4/15 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 : 1/5 (3/15) частка даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, 1/15 частка успадкована нею після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , однак не оформлено документи про спадкування.

При зверненні ОСОБА_1 до Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_4 , державний нотаріус відмовила у зв`язку з тим, що спадкоємець не надала документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, оскільки згідно даних органів БТІ право власності не було зареєстроване, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 жовтня 2023 року за № 1529/02-31.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_19 . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/5 частці кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що: спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли в рівних частках спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_1 .

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Судом встановлено, що частки у майні колгоспного двору належать ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у силу закону. Неоформлення права власності документально не позбавляє їх права на належні їм частки у майні колгоспного двору.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 8/15 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , оскільки3/15 (1/5) частка даного житлового господарства належала їй як колишньому члену колгоспного двору, 1/15 частки успадкована нею після смерті батькаОСОБА_5 , 4/15 частки успадкована нею після смерті матері ОСОБА_4 . В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити;

- зустрічний позовОСОБА_2 підлягає до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 4/15 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , оскільки3/15 (1/5) частка даного житлового господарства належала йому як колишньому члену колгоспного двору, 1/15 частки успадкована ним після смерті батькаОСОБА_5 ;

- зустрічний позовОСОБА_3 підлягає до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 3/15 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належала їй як колишньому члену колгоспного двору.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1274, 1275, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати заОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 8/15 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позовОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 4/15 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_18 право власності на 3/15 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Зареєстроване місце проживання позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_15 .

Місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 .

Судове рішення складено 11 квітня 2024 року.

Суддя: Федів Л. М.