Справа № 703/4217/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

секретаря судового засідання Крамної Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наступними договорами:

- за кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року в розмірі 30084 грн. 80 коп., з яких: 13000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17084 грн. 80 коп. - сума заборгованості за відсотками;

- за договором позики № від 26 листопада 2021 року в розмірі 88499 грн. 60 коп., з яких: 14999 грн. 99 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 73500 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року в розмірі 8287 грн. 50 коп., з яких: 3900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4387 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором № /757791 від 14 грудня 2021 року в розмірі 15437 грн. 50 коп., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8937 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Всього ж позивач просив стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за вказаними кредитними договорами в розмірі 142309 грн. 79 коп., а також понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10 листопада 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 715653401.

Відповідно до Реєстру боржників №175 від 05 травня 2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до останнього перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 715653401.

В свою чергу, 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем було укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги, зокрема, до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року у розмірі 30084 грн. 80 коп., з яких: 13000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17084 грн. 80 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Позивач вказує, що згідно з умовами кредитного договору № 715653401 від 10 листопада 2021 року позичальник зобов`язалася вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним в порядку, визначеному договором. Разом з тим, незважаючи на це відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань та припинила погашати кредит в строки, передбачені договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 06 березня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, на переконання позивача, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК`ЄАПБ» за кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року у розмірі 30084 грн. 80 коп., відтак вказану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача.

Крім того, 26 листопада 2021 року між ТОВ «Інфінанс» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір позики № .

Вказаний договір підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 26 листопада 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 26 листопада 2021 року та отримання кредиту згідно заявки анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису ідентифікатора. Всі умови, які визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником викладені у правилах, з якими ознайомився позичальник до укладення договору та які є невід`ємною частиною договору Оферти та Акцепту Оферти. Підписуючи договір позики позичальник підтвердив, що інформація, зазначена в ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Товариством йому надана. Акцептуючи оферту позичальник підтвердив отримання пояснень Товариства з метою забезпечення позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану. До того ж позичальник підтвердив, що самостійно перед укладанням договору повністю ознайомився з правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору, який відповідає умовам договору та погоджується з ними. Акцептуючи оферту позичальник підтвердив, що уклав цей договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього договору, що відповідає його внутрішній волі.

24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24/11-22/2,у відповідності до умов якого, ТОВ «Інфінанс» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні ТОВ «Інфінанс» права грошової вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками. Відповідно до реєстру боржників від 24 листопада 2022 року за договором факторингу № 24/11-22 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача в розмірі 88499 грн. 60 коп., з яких: 14999 грн. 99 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 73500 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 листопада 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, позивач вказує, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК`ЄАПБ» за договором позики № від 26 листопада 2021 року у розмірі 88499 грн. 60 коп., відтак вказану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача.

Крім того, 26 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 21409-11/2021. Відповідач отримав кредит. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтвердив, що ознайомлена з усіма його умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договором визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №31012023, у відповідності до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №31012023 від 13 січня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 8287 грн. 50 коп., з яких: 3900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4387 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками. Відтак, всупереч умовам кредитного договору № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13 січня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, позивач вказує, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК`ЄАПБ» за кредитним договором № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року у розмірі 8287 грн. 50 коп., відтак вказану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача.

Крім того, 14 грудня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /757791. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Договором визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

12 серпня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 12 серпня 2022 до Договору факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № /757791 від 14 грудня 2021 року в сумі 15437 грн. 50 коп. з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8937 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 12 серпня 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, позивач вказує, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК`ЄАПБ» за кредитним договором № /757791 від 14 грудня 2021 року у розмірі 15437 грн. 50 коп., відтак вказану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача.

Посилаючись на вказані обставини та те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за вищевказаним кредитним договорам не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», який набув права вимоги за ними, позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 142309 грн. 79 коп., а також понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в примусовому порядку.

Ухвалою судді від 31 липня 2023 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено строк для надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив.

Реалізуючи право на подання відзиву, у порядку ст. 178 ЦПК України, 21 вересня 2023 року представником відповідача адвокатом Калініним С.К. через підсистему «Електронний суд» надіслано відзив на позовну заяву, у якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Узагальнені доводи та заперечення наведені у відзиві представника відповідача зводяться до такого.

Так, представник відповідача вказав, що зважаючи на те, що кредитний договір № 715653401 від 10 листопада 2021 року укладений з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», кредитний договір № від 26 листопада 2021 року укладений з ТОВ «ІНФІНАНС», кредитний договір № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року укладений з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМЦАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та кредитний договір № /757791 від 14 грудня 2021 року укладений з ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», були укладені в електронному вигляді, відтак вони мають бути підписані відповідачем електронним підписом. Однак, враховуючи той факт, що дані договори були створені кредиторами самостійно, як зацікавленою особою, зберігаються у кредиторів і вони мають можливість на власний розсуд вносити будь-які зміни, вважає дані договори, як і алгоритм дій щодо підписання їх неналежними та недопустимими доказами виникнення між сторонами правовідносин. Таким чином, вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту укладення вказаних електронних договорів.

Крім того зазначив, що позивачем на підтвердження своїх доводів не надано Правил надання грошових коштів по вказаним кредитним до8говорам, хоча такі правила є невід`ємною частиною даних договорів.

Зауважив також, що позивачем на підтвердження перерахування відповідачці коштів у вищевказаними кредитними договорами не надано належних доказів - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку.

При цьому, щодо наявної в матеріалах справи копії квитанції № 121739287 від 26 листопада 2021 року, що на думку позивача, підтверджує перерахунок ТОВ «ІНФІНАНС» на картку відповідача НОМЕР_1 кредиту в розмірі 15 000 грн. на підставі Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 26 листопада 2021 року зауважив, що така квитанція не є розрахунковим документом, та не підтверджує переказ коштів, операції по банківському рахунку. Крім того, вказані грошові кошти були перераховані через невстановленого посередника, тоді як в договорі фінансового кредиту № від 26 листопада 2021 року відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися на користь позичальника іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Крім того у вказаній квитанції ТОВ «ІНФІНАНС» вказаний одержувачем коштів, а не особою, з рахунку якої мали б перераховуватись такі кошти на рахунок ОСОБА_1 . Вказане, на думку представника відповідача унеможливлює встановлення судом факту перерахування коштів саме кредитодавцем на підставі відповідного договору, а не іншими особами за іншими правовідносинами.

Вказує також, що позивачем не надано Договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладений між TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», згідно якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 491537671.Також, позивачем не надано реєстр боржників № 175 від 05 травня 2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, як і доказів здійснення фактором оплати за відступлені ним права вимоги. Таким чином, оскільки кредитний договір № 491537671 було укладено 10 листопада 2021 року, тобто пізніше, ніж договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, на який посилається позивач, відтак, за відсутності договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, неможливо встановити предмет такого договору та чи було у ньому передбачено відступлення право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), тому вважає, що позивачем не доведено право набуття права грошової вимоги за кредитним договором № 491537671 укладеним 10 листопада 2021 року між TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 .

Крім того вважає, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 також за кредитним договором № від 26 листопада 2021 року від первісного кредитора ТОВ «ІНФІНАНС», за кредитним договором № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року від первісного кредитора ТОВ ФІНАНСОВА КОМПІНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та за кредитним договором № /757791 від 14 грудня 2021 року від первісного кредитора ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНННЯ БОРГІВ». Оскільки надані позивачем витяг з Реєстру прав вимог № 2 від 06 березня 2023 року до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, витяг з Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до договору факторингу № 24/11-22 від 24 листопада 2022 року, витяг з Реєстру боржників від 13 січня 2023 року до договору факторингу № 13012023 від 13 січня 2023 та витяг з Реєстру боржників від 12 серпня 2022 року до договору факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року не містять підписів сторін.

Щодо наданих позивачем розрахунків заборгованості за кожним з трьох договорів, що є предметом дослідження у даній справі, представник відповідача вказує, що такі самі по собі не є безспірним доказом наявності заборгованості, оскільки такі документи складаються одноособово стороною позивача, та не є первинними документами, які б підтверджували умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зміст зазначених доказів повністю залежить від волевиявлення кредитора або його правонаступника.

Відтак сторона відповідача вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому законом порядку, не довело факту укладення кредитних договорів в електронному вигляді, перерахування кредитних коштів за договорами, відступлення права грошової вимоги, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні.

Також представник відповідача звернув увагу, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає вимогам закону та долученим позивачем договорам. Зазначив, що за період до прострочення боржника в межах строку догорому підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення (після закінчення строку дії договору) підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Вказує, що право нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА зі спливом строку дії договору 10 грудня 2021 року; ТОВ «ІНФІНАНС» - 26 грудня 2021 року»; ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» - 29 листопада 2021 року,- ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» - 12 січня 2022 року, тому починаючи із зазначених дат, товариства не мали права нараховувати проценти за користування кредитом.

Крім того, вказує, що позивачем не надано детального розрахунку за складовими кредитної заборгованості, яку він просить стягнути з відповідача, зокрема простроченої заборгованості за процентами, із зазначенням за який період була нарахована та за якою відсотковою ставкою.

З урахуванням наведеного, вважає, що розрахунок позивача про стягнення з ОСОБА_1 процентів нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, суперечить вимогам закону та сталій судовій практиці в Україні.

На підставі викладених обставин, представник відповідача вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довело свого процесуального статусу позивача щодо права вимоги за вказаними кредитними договорами, а відповідно і його майнове право, за захистом якого позивач звернувся до суду, не підлягає захисту у спосіб, що визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» в повному обсязі, розгляд справи провести у відсутність як відповідача, так і його представника та стягнути з позивача на користь відповідача витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 12 500 грн.

31 жовтня 2023 року на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, подана представником позивача ОСОБА_2 , в якій остання не погоджуючись із доводами сторони відповідача, викладеними у відзиві зазначила наступне.

Так, на підтвердження укладання кредитних договорів між ОСОБА_1 та первісними кредиторами, а саме кредитного договору № 715653401 від 10 листопада 2021 року із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», договору позики № від 26 листопада 2021 року із ТОВ «ІНФІНАНС», кредитного договору № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року із ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та кредитного договору № /757791 від 14 грудня 2021 року із ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» представник позивача зазначила, що вказані кредитні договори було укладено сторонами в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кожного кредитного договору, невід`ємною частиною договору є «Правила надання грошових коштів у позику (далі - Правила). Уклавши договір, Позичальник підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Первісних кредиторів. Тому кредитні договори, які укладеш між сторонами в електронній формі мають силу договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами. Зазначила, що відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто відповідач самостійно для себе визначила необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами договору, після чого виявила намір вступити з кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов кожного укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. Зауважила, що проходження позичальником усього необхідного алгоритму дій при укладенні електронного кредитного договору слугує підтвердженням укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі, що має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаного сторонами, які узгодили всі умови. В свою чергу, без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу відповідачем на сайт кредитодавця за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, кредитний договір між сторонами не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, вказані договори правомірно укладено між первісними кредиторами та відповідачем шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті кредитодавця з урахуванням особливостей визначених індивідуальною частиною.

Щодо тверджень відповідача, про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів по вказаним кредитним договорам представник позивача вказує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитними договорами, щодо яких виник спір, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов кожного з укладених спірних кредитних договорів, кошти надавалися позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладанні цих кредитних договорів. При цьому зауважила, що відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може самостійно отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, то відповідні кошти не були зараховані на її карткові рахунки, вказані у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки їй не належить.

Щодо набуття позивачем права вимоги за кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року, укладеним між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» представник позивача зазначила, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, згідно умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором, також Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. Саме цим TOB «TAJIIOH ПЛЮС» гарантує, що йому належить право вимоги по всім Кредитним договорам переуступлених до ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і по Кредитному договору № 715653401 від 10 листопада 2021 року.

На спростування тверджень сторони відповідача щодо недоведеності позивачем факту відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 26 листопада 2021 року від первісного кредитора ТОВ «ІНФІНАНС», за кредитним договором № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року від первісного кредитора ТОВ ФІНАНСОВА КОМПІНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та за кредитним договором № /757791 від 14 грудня 2021 року від первісного кредитора ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНННЯ БОРГІВ» , оскільки надані позивачем витяги з Реєстру прав вимог та витяги з Реєстру боржників до договорів факторингу не містять підписів сторін представником позивача до відповіді на відзив долучено засвідчені копії їх розширених витягів, що містять підписи сторін, скріплені відбитками печаток цих підприємств із ретушованою конфіденційною інформацією інших боржників та інформацією, що становить комерційну таємницю сторін договору.

У вказаній відповіді на відзив представник позивача зауважила також, що проценти за користування кредитними коштами нараховувалися первісними кредиторами відповідно до умов кожного з укладених кредитних договорів, з урахуванням пільгових періодів, згідно встановлених відсоткових ставок та в межах строків встановлених договорами в разі неналежного виконання їх умов щодо погашення заборгованості.

Зазначила також, що відповідач не скористався своїми правами, передбаченими ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не надала суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування у повному обсязі, а саме матеріали справи не містять доказів відсутності заборгованості за основним боргом та не надано належних і допустимих доказів щодо спростування факту укладення кредитних договорів, отримання кредитних коштів, та підтвердження фактів не підписання відповідачем спірних кредитних договорів.

Щодо вимоги відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, представник позивача вказує, що заявлена вартість виконаних робіт з огляду на малозначність справи є неспівмірною із складністю справи, тому вартість робіт, на думку представника позивача не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. Відтак, представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» не вбачає підстав для відшкодування витрат на правову допомогу адвоката відповідача у розмірі 12 500 грн.

Одночасно із відповіддю на відзив, 31 жовтня 2023 року представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати від акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» наступну інформацію, а саме: інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткових рахунків відкритих у банку станом на 26.11.2021 року; інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку НОМЕР_2 ; виписку по рахунку за номером картки НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ; інформацію про надходження 26 листопада 2021 року на картковий рахунок НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 3 900,00 грн. а також витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» наступну інформацію, а саме: інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткових рахунків відкритих у банку станом на 10.11.2021 року; інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку НОМЕР_1 ; виписку по рахунку за номером картки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ; інформацію про надходження 10.11.2021 року на картковий рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5 000,00 грн; інформацію про надходження 14.11.2021 року на картковий рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 1 150,00 грн; інформацію про надходження 26.11.2021 року на картковий рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 15 000,00 грн; інформацію про надходження 04.12.2021 року на картковий рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 6 850,00 грн; інформацію про надходження 14.12.2021 року на картковий рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 6 500,00 грн. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними договорами, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором. При зверненні до суду із вказаним позовом позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитних договорах, які були передані позивачу за договорами факторингу. Разом з тим, враховуючи, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не має можливості отримати інформацію про рахунок відповідача у AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» та про рахунки відповідача у АТ КБ «Приватбанк», просила витребувати необхідні докази та пояснення від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та від АТ КБ «Приватбанк».

01 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, подані представником відповідача адвокатом Калініним С.К., які зводяться до незгоди сторони відповідача із заявленим стороною позивача клопотанням про витребування доказів та клопотання про долучення доказів, доданих до відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 19 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» та від АТ КБ «Приватбанк» інформацію про рахунки відповідача ОСОБА_1

21 лютого 2024 року на виконання ухвали про витребування доказів від 19 січня 2024 року AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» надано інформацію про рахунки відповідача ОСОБА_1 , відкриті в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» та довідку про рух коштів по картковому рахунку, відкритому на ім`я останньої, що відображає рух коштів станом на 26 листопада 2021 року.

27 лютого 2024 року на виконання ухвали про витребування доказів від 19 січня 2024 року АТ КБ «Приватбанк» надано виписку по картковому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01 січня 2015 року по 21 лютого 2024 року.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві та у відповіді на відзив просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач та його представник в судове засідання також не з`явились, від представника відповідача на адресу суду надійшла письмова заява, в якій останній просив розглянути справу без участі сторони відповідача, у задоволенні позову відмовити в зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що 10 листопада 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 715653401, який підписаний позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с.11-зорот - 15).

Згідно п.1.1 вказаного Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 13000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором, додатками до нього та Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт».

Відповідно до п.1.7 зазначеного Договору, кредитна лінія надається на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, загальний строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

Згідно п. 1.8 Договору, сторони погодили що встановлений в п. 1.7 договору строк Дисконтного періоду та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення оплати нарахованих процентів. Кількість продовжень дисконтного періоду, описаних в цьому пункті, необмежена.

Згідно п.п. 1.9.1, 1.9.2, 1.9.3 та 1.9.4 сторонами погоджено процентні ставки в межах Дисконтного періоду, в разі продовження строку Дисконтного періоду, після закінчення дисконтного періоду та базову процентну ставку за користування кредитом.

Згідно п. 5.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.

Відповідно до п. 5.2 Договору строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п. 1.7 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.

Згідно п. 5.3 Договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 5.4 сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Досліджуючи доводи позивача в частині заявлених вимог по вказаному кредитному договору № 715653401 від 10 листопада 2021 року та заперечень наданих з боку відповідача суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, позивачем на підтвердження переходу права грошової вимоги за вказаним кредитним договором від первісного кредитора до позивача надано копію договору факторингу №20102022 укладеного 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» та витяг з реєстру прав вимоги № 2 до вказаного договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги, зокрема, до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року у розмірі 30084 грн. 80 коп., з яких: 13000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17084 грн. 80 коп. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 16-17, 18).

Разом з тим, позивачем не доведено та в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт набуття позивачем права грошової вимоги за кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року.

За приписами п. 1 ч. 1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст.1078ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Як вбачається із п. 1.2 договору факторингу №20102022 укладеного 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», останнє набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і боржниками, право грошової вимоги до яких уступається, на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с. 16).

Так, договір № 715653401 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладений 10 листопада 2021 року, тобто після укладення договору факторингу між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якого клієнт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав фактору ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

20 жовтня 2022 року, на підставі договору факторингу №20102022 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, однак право вимоги на борги за кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року з відповідача ОСОБА_1 в даний пакет не могло входити, оскільки вказаний кредитний договір укладено після відступлення права грошової вимоги первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».

При цьому, позивачем в підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» до позову не додано договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

На час укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , укладеного 10 листопада 2021 року ще не існувало.

Позивачем не надано суду також реєстру прав вимоги, як невід`ємної частини договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

Доводи позивача щодо презумпції правомірності правочину не заслуговують на увагу, адже позивачем взагалі не надано доказів того, що договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 було відступлено право вимоги за кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року, а тому вимоги позову в цій частині є необґрунтованими.

На підставі викладених обставин, о ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довело свого процесуального статусу позивача щодо права вимоги за Кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року, а відповідно і його майнове право, за захистом якого позивач звернувся до суду, не підлягає захисту у спосіб, що визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в цій частині, оскільки підстав для стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором № 715653401 від 10 листопада 2021 року в розмірі 30084 грн. 80 коп. позивачем не доведено. Відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № від 26 листопада 2021 року в розмірі 88499 грн. 99 коп., заборгованості за кредитним договором № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року в розмірі 8287 грн. 50 коп. та заборгованості за кредитним договором № /757791 від 14 грудня 2021 року в розмірі 15437 грн. 50 коп. суд вважає, що такі підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 26 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № /8 (а.с.25).

Вказаний договір підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 26 листопада 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 26 листопада 2021 року та отримання кредиту згідно заявки анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису ідентифікатора. Всі умови, які визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником викладені у правилах, з якими ознайомився позичальник до укладення договору та які є невід`ємною частиною договору Оферти та Акцепту Оферти. Підписуючи договір позики позичальник підтвердив, що інформація, зазначена в ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Товариством йому надана. Акцептуючи оферту позичальник підтвердив отримання пояснень Товариства з метою забезпечення позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану. До того ж позичальник підтвердив, що самостійно перед укладанням договору повністю ознайомився з правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору, який відповідає умовам договору та погоджується з ними. Акцептуючи оферту позичальник підтвердив, що уклав цей договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього договору, що відповідає його внутрішній волі.

Основні умови кредитування: розмір кредиту 15000,00 гривень; строк користування кредитом 30 днів; строк дії договору 3 роки; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 22875 гривень 00 копійок, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 16873,69%, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими правилами; номінальна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими Правилами; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 22875 гривень 00 копійок, при використанні номінальної відсоткової ставки; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 16873,96%, при використанні номінальної відсоткової ставки; максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов договору.

24 листопада 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») та ТОВ «ФК «Інфінанс» («Клієнт») укладено Договір факторингу №24/11-22 (а.с. 30-32).

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 1.2 зазначеного Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до Договору факторингу №24/11-22 від 24 листопада 2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № у загальній сумі 88499 грн. 60 коп., з яких: 14999 грн. 99 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 73500 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 34).

Згідно наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № в розмірі 88499 грн. 99 коп. Згідно вказаного розрахунку заборгованості також вбачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 листопада 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій (а.с. 35).

З матеріалів справи також вбачається, що 26 листопада 2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» було укладено кредитний договір, що підтверджується договором про надання фінансового кредиту № 21409-11/2021 (а.с.39-40).

Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір від 26 листопада 2021 року № 21409-11/2021 підписаний електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_1 НОМЕР_3 , про що свідчить п. 7 кредитного договору, в якому зазначені анкетні дані відповідача, відомості щодо його місця проживання, номер телефону, електронний підпис W5728 (а.с. 40).

Також електронним підписом ОСОБА_1 було підписано Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року, в якому визначено Графік платежів та з якого вбачається, що сума кредиту за розрахунковий період становить 3900 грн., проценти за користування кредитом становить 682 грн. 50 коп., загальна вартість кредиту 4582 грн. 50 коп. реальна річна процентна ставка 1822271,38 (а.с. 42) та паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено тип кредиту, сума ліміту, строк кредитування та відсоткова ставка, а також вказана орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) (а.с. 42).

13 січня 2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13012023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.43-45).

Відповідно до умов договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм».

Згідно п. 1.2. договору факторингу, перехід від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №13012023 від 13 січня 2023 року підтверджується факт переходу від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості (а.с.46) .

Відтак, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року в розмірі 8287 грн. 50 коп., з яких: 3900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4387 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 13 січня 2023 до Договору факторингу №13012023 від 13 січня 2023 року (а.с. 47).

Згідно наданого розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року в розмірі 8287 грн. 50 коп. Згідно вказаного розрахунку заборгованості також вбачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13 січня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій та відсотків (а.с. 48).

Окрім того, судом встановлено, що 14 грудня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /757791, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, зазначений в договорі (а.с. 53-54).

Відповідно до розділу 1 договору ТОВ «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» надає ОСОБА_1 фінансовий кредит в розмірі 6500 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 12.01.2022 року. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України Про електронну комерцію. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 456,25 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Стандартна процентна ставка для продукту «Миттєва позика» становить 2,5% на добу, для продукту «Дрібні покупки» - 3,5% на добу. Товариство надає кредит шляхом його переказу на рахунок Клієнта протягом 3-х календарних днів з дня укладення Договору. Сума коштів вважається наданою в день здійснення банківського переказу Товариством, від цього дня починається відлік перебігу строку оплати. Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.eurogroshi.com.ua/.

Відтак, приймаючи умови кредитного договору ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил, які є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (57-58).

Так, відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 12 серпня 2022 року до договору факторингу №12082022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги в тому числі до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № /757791 в сумі 15437 грн. 50 коп., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8937 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.60).

Відтак, судом встановлено, що умови вищевказаних договорів, а саме: договору позики № від 26 листопада 2021 року, кредитного договорк № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року та кредитного договору № /757791 від 14 грудня 2021 року, за якими позивач набув право грошової вимоги, Ніласовою виконані не були. Згідно з умовами кредитних договорів та договору позики позичальник зобов`язалася повернути кредити та позику, сплатити відсотки за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договорами.

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконала умови договорів.

Правовою підставою заявлених Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1, 2статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно з частиною першою статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Вищевказані електронні договори укладені сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договори між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «ІНФІНАНС», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», не були б укладені, відтак суд відхиляє доводи сторони відповідача, що позивачем не було надано доказів на підтвердження укладення електронних договорів.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов до висновку про укладання та підписання ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора кредитних договорів з відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги.

Отже, договір позики № від 26 листопада 2021 року та кредитні договори № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року та № /757791 від 14 грудня 2021 року є укладеними між відповідачем та відповідними фінансовими установами, кожен із вказаних договорів містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування.

Щодо тверджень представника відповідача про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів по вказаним кредитним договорам, суд зазначає, що у відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладанні кредитного договору. Відтак, відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, не була позбавлена можливості отримати виписки по власному рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання нею кредитних коштів. Однак відповідачем не було надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки їй не належить.

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 19 січня 2024 року АТ «Універсал Банк» та АТ КБ «ПриватБанк» надано виписки по карткових рахунках відкритих на ім`я відповідача ОСОБА_1 .

Як вбачається з повідомлення АТ «Універсал Банк» БТ/1386 від 16 лютого 2024 року на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 , на яку 26 листопада 2021 року надходили кошти в сумі 3900 грн. З матеріалів справи вбачається, що цього дня було укладено кредитний договір № 21409-11/2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвеструм» про надання кредиту в розмірі 3900 грн. (а.с. 161-162).

Крім того, з виписки по картковому рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що на рахунок останньої 26 листопада 2021 року, тобто в день укладення договору позики із ТОВ «Інфінанс» №3914498, щодо отримання позики в розмірі 15000 грн., було зараховано грошовий переказ в розмірі 15000 грн. (а.с. 170). Окрім того, на картковий рахунок, відкритий на ім`я Ніласової в АТ КБ «Приватбанк» 14 грудня 2021 року було зараховано переказ у розмірі 6500 грн., при цьому цього ж дня між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» було укладено договір про надання фінансового кредиту № /757791 щодо отримання кредиту в розмірі 6500 грн. (а.с.168-зворот).

Відтак, відповідач, заперечуючи факт отримання коштів за вказаними кредитними договорами, не спростувала факту отримання нею коштів у розмірі вказаному в договорах, в день укладення таких, на платіжні картки, зазначені у кредитних договорах.

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 910/14452/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цсІ9).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що позивачем були надані належні докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та підтверджують законність означених позовних вимог.

З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК«ЄАПБ» суми заборгованості: за договором позики № від 26 листопада 2021 року в розмірі 88499 грн. 99 коп., з яких: 14999 грн. 99 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 73500 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року в розмірі 8287 грн. 50 коп., з яких: 3900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4387 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками; та за кредитним договором № /757791 від 14 грудня 2021 року в розмірі 15437 грн. 50 коп., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8937 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками, а всього 112224 грн. 99 коп.

Оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі на користь позивача судовий збір у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2116 грн. 59 коп.

Що стосується вимоги відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат, які поніс відповідач на правничу допомогу суду надано:

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність №2212 від 26 червня 2018 року (а.с. 88);

- договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н 23 від 08 вересня 2023 року укладений між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Калінін і Партнери». (а.с. 90-91);

- додаток до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н 23 від 08 вересня 2023 року, згідно якого сторонами визначено розмір гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги в сумі 12500 грн;

- рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди) (а.с. 93);

- платіжну інструкцію № 14/09/2023 від 14 вересня 2023 року на суму 5000 грн. (а.с.94);

- акт виконаних робіт (наданих послуг) від 20 вересня 2023 року (а.с. 95);

- копію ордеру серії ВІ № 1152262 (а.с.96);

- платіжну інструкцію № 29/09/2023 від 29 вересня 2023 року на суму 7500 грн. (а.с.101).

Статтею 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, враховуючи критерії розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, суд вважає, що витрати за надання правничої допомоги понесені відповідачем ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню в розмірі пропорційному до відхилених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, яка не є складною, тривалість затраченого представником відповідача часу, пропорційність витрат до предмету спору, ціни позову та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає достатнім розміром стягнення з позивача на користь відповідача витрат, понесених на правничу допомогу у розмірі 2642 грн. 54 коп. розрахованих пропорційно до розміру відхилених вимог (з розрахунку: 30084,80 х 12500 / 142309,79), а тому заява представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12-13, 76-77, 81, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № від 26 листопада 2021 року в розмірі 88499 грн. 99 коп., заборгованість за кредитним договором № 21409-11/2021 від 26 листопада 2021 року в розмірі 8287 грн. 50 коп., заборгованість за кредитним договором № /757791 від 14 грудня 2021 року в розмірі 15437 грн. 50 коп., а всього 112224 (сто дванадцять тисяч двісті двадцять чотири) грн. 99 (дев`яносто дев`ять) коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2116 (дві тисячі сто шістнадцять) грн. 59 (п`ятдесят дев`ять) коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2642 (дві тисячі шістсот сорок дві) грн. 54 (п`ятдесят чотири) коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11 квітня 2024 року.

Сторони по справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, р/р НОМЕР_5 у АТ «ТАСкомбанк).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: Ю. В. Крива