Справа № 367/3034/24
Провадження №2-з/367/83/2024
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

02 квітня 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

До Ірпінського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, скасування державних реєстрацій права власності на нерухоме майно, визнання права власності на майно.

Разом із позовом надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить в межах позовних вимог вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення позову, а саме: накласти арешт на житловий будинок (реєстраційний номер нерухомого майна 108) та земельну ділянку (кадастровий номер :01:042:003), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Заяву мотивує тим, що ОСОБА_2 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області в справі № 367/4765/22, яке не набрало законної сили, здійснює дії з перереєстрації нерухомого майна, що на праві власності належить їй, а саме, відносно житлового будинку (реєстраційний номер нерухомого майна 108) та земельної ділянки (кадастровий номер :01:042:003), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, відповідно до відомостей, розміщених в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.08.2023 (після подання апеляційної скарги на рішення Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/4665/22) ОСОБА_4 переоформив на підставі судового рішення, котре не набрало законної сили права власності на житловий будинок (реєстраційний номер нерухомого майна 108) та земельну ділянку (кадастровий номер :01:042:003), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать з 2019 року їй. В подальшому, ОСОБА_4 здійснює дії щодо перереєстрації майна ОСОБА_1 на підконтрольних йому осіб. Так, 29.08.2023 ОСОБА_4 дарує житловий будинок (реєстраційний номер нерухомого майна 108) та земельну ділянку (кадастровий номер :01:042:003), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 своїй доньці - ОСОБА_5 . Окрім того, житловий будинок (реєстраційний номер нерухомого майна 108) та земельну ділянку (кадастровий номер :01:042:003), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 перебувають в іпотеці у ОСОБА_6 , що унеможливлює будь-які реєстраційні дії відносно нерухомого майна. Такі дії спрямовані на унеможливлення та утруднення в повернені незаконно вибулого з володіння нерухомого майна. Вказані вище обставини змусили звертатися до Ірпінського міського суду Київської області з позовом про: визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 690232244 від 25.08.2023 11:35:59, ОСОБА_7 , Виконавчий комітет Ірпінської міської ради. Київська область; витребування у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 як законної власниці нерухомого майна житлового будинку (реєстраційний номер нерухомого майна 108) та земельної ділянки (кадастровий номер :01:042:003), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Так, враховуючи, що позивачем пред?явлено позов про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності на об?єкти нерухомого майна та визнання за нею права власності, ймовірне рішення про задоволення позову може мати наслідком зміну власника такого майна, а тому ми довели довів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі у разі відчуження відповідачем спірного майна, ускладнення захисту прав та інтересів заявника без вжиття таких заходів, та обгрунтованість доводів заявника про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом пункту 1 та 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 2 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року вказано, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст.152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, міститься роз`яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначено в п. 4 Рішення Конституційного Суду від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Як вбачається із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, між сторонами виник спір про скасування державної реєстрації права власності від 22.08.2023, номер відомостей про речове право 51496933, на житловий будинок (реєстраційний номер 108) - об?єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0159 га, з кадастровим номером :01:042:0003, проведеної за ОСОБА_2 , з одночасним припиненням його речових прав на вказаний об?єкт нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності від 22.08.2023, номер відомостей про речове право 51497078, на земельну ділянку (реєстраційний номер 108), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0159 га, з кадастровим номером :01:042:0003, проведеної за ОСОБА_2 , з одночасним припиненням його речових прав на вказаний об?єкт нерухомого майна, визнання недійсним договір дарування житлового будинку (реєстраційний номер 108) та земельної ділянки (реєстраційний номер 108), номер 2367, укладений 29 серпня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Демчук Л.В., скасування державної реєстрації права власності від 29.08.2023, номер запису про право власності 51527693, на житловий будинок (реєстраційний номер 108) - об?єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0159 га, з кадастровим номером :01:042:0003, проведеної за ОСОБА_8 , з одночасним припиненням її речових прав на вказаний об?єкт нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності від 22.08.2023, номер запису про право власності 51527814, на земельну ділянку (реєстраційний номер 108), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0159 га, з кадастровим номером :01:042:0003, проведену за ОСОБА_8 , з одночасним припиненням її речових прав на вказаний об?єкт нерухомого майна, визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок (реєстраційний номер 108, загальна площа 100.5 кв.м.), розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку (реєстраційний номер 108), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0159 га, з кадастровим номером :01:042:0003.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені заявником вимоги є співмірними із позовними вимогами.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, враховуючи наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову.

Підстав, які б визначали необхідність обов`язково застосування зустрічного забезпечення позову в порядку ст.154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 149, 151-153, ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок (реєстраційний номер 108, загальна площа 100.5 кв.м.), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на земельну ділянку (реєстраційний номер 108), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0159 га, з кадастровим номером :01:042:0003.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.В. Шестопалова