Справа № 289/318/24
Номер провадження 2/289/352/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Галькевич Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін цивільну справу за позовною заявою керівника Тернопільської окружної прокуратури Житомирської області, який поданий в інтересах Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради за участю третьої особи КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2024 керівник Тернопільської окружної прокуратури в інтересах Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської радизвернулася з позовом до суду в обґрунтування якого зазначила, що 19 квітня 2022 року, близько 11:00 год. водій ОСОБА_1 керував технічно - справним автомобілем Ford Transit р.н В09223ВЕ та знаходився в межах прилеглої території до буд. АДРЕСА_1 , неподалік магазину «Галя балувана».

Всупереч вимогам п.п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України) водій ОСОБА_1 перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створюватиме небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, для забезпечення безпеки руху, розпочав рух заднім ходом в межах прилеглої території до буд. АДРЕСА_1 , хоча мав об`єктивну можливість виявити, що позаду його автомобіля рухалась в спокійному темпі ходьби, зліва - направо відносно повздовжньої осі автомобіля пішохід ОСОБА_2 .

Окрім того, під час руху водій ОСОБА_1 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) ПДР України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, внаслідок проявленої неуважності та порушення вищезазначених вимог ПДР України ОСОБА_1 допустив наїзд задньою лівою частиною автомобіля Ford Transit р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_2 .

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_2 спричинено травму у вигляді закритого черезвертлювого перелому правої стегнової кістки, яка у своєму клінічному перебігу супроводжувались тривалими (більше як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (п.п. 2.2.1 а/,в/ і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

19 квітня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 24.06.2022 у справі №607/7039/22, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження № 0000571, внесене до ЄРДР 19.04.2021 за даним фактом закрито на підставі ст. 46 КК України.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження залишено без розгляду та витрати на лікування потерпілого від злочину залишаються невідшкодованими.

Як зазначено у довідці-розрахунку КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 24.10.2023 № 1565, потерпіла у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.04.2022 по 06.05.2022 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні вказаного медичного закладу. Вартість затрат на її лікування та перебування становить 29 695,67 грн. Зокрема, вартість лікування за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) становить 27 995, 67 грн., а за рахунок коштів місцевого бюджету - 1 700, 00 грн.

Вказані витрати відповідачем не відшкодовані, у зв`язку із чим заявлено даний позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач відзив до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, заяв і клопотань не подавав.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не прибув, уповноваженою особою на електронну адресу суду направлено лист про проведення розгляду справи без їх участі, позов Тернопільської окружної прокуратури підтримують, просять в повному обсязі задовольнити позовні вимоги.

Представник Національної служби здоров`я України до суду не прибув, заяв і клопотань не подавали.

Представник третьої особи КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» до суду не прибув, заяв і клопотань не подавали.

Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги керівника Тернопільської окружної прокуратури підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 607/7039/22 від 24 червня 2022 року ОСОБА_1 , звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України .

Судом встановлено та зазначено в ухвалі, що 19 квітня 2022 року, близько 11:00 год. водій ОСОБА_1 керував технічно - справним автомобілем Ford Transit р.н В09223ВЕ та знаходився в межах прилеглої території до буд. АДРЕСА_1 , неподалік магазину «Галя балувана».

Під час руху водій ОСОБА_1 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) ПДР України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, внаслідок проявленої неуважності та порушення вищезазначених вимог ПДР України ОСОБА_1 допустив наїзд задньою лівою частиною автомобіля Ford Transit р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_2 .

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_2 спричинено травму у вигляді закритого черезвертлювого перелому правої стегнової кістки, яка у своєму клінічному перебігу супроводжувались тривалими (більше як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (п.п. 2.2.1 а/,в/ і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995).

Згідно листа №1565 від 24.10.2023 за підписом директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «ТМКЛШД» в період з 19.04.2022 по 06.05.2022, що становить 17 ліжко -днів. Загальна вартість лікування становить 29695,67 грн., з них за кошти Національної служби здоров`я України 27995,67 грн., міського бюджету 1700 грн.

Виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомив Тернопільську окружну прокуратуру, що Тернопільською міською радою позовна заява щодо стягнення із ОСОБА_1 витрат понесених на лікування потерпілої від злочину - ОСОБА_2 не подавалась. Враховуючи наведене, Тернопільська міська рада не заперечує щодо подання Тернопільською окружною прокуратурою позову в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, що підтверджується листом від 10.01.2024 за підписом Заступника Міського голови ОСОБА_3 .

Голова Національної служби здоров`я Україниповідомив Тернопільську окружну прокуратуру, що нормами Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 року № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину.Враховуючи наведене, НСЗУ не заперечує щодо подання Тернопільською окружною прокуратурою позову в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, що підтверджується листом № 1387/2-16-24 від 17.01.2024 року за підписом голови Національної служби здоров`я України Наталії Гусак.

У зв`язку із цим, Тернопільською окружною прокуратурою з метою захисту інтересів держави в особі Тернопільської міської ради та НСЗУ здійснено заходи представницького характеру шляхом пред`явлення позовної заяви до суду до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, на загальну суму 29 695,67 грн., з них: 27 995,67 грн. на користь держави в особі НСЗУ та 1700,00 грн. на користь Тернопільської міської ради.

Належних і допустимих доказів щодо відшкодування завданих збитків відповідачем суду не надано.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За змістом наведеної норми матеріального права, обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями.

Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу.

Згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я».

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Таким чином, з наведених положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Прокурор зобов`язаний довести, що він звертався до органу, який представляє інтереси держави та, що цей орган погодився на таке представництво.

Судом встановлено, що згідно наданих прокурору відповідей на запити - Національна служба здоров`я України не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину, а виконавчий комітет Тернопільської міської ради надав згоду на здійснення представництва Тернопільською окружною прокуратурою в суді та не зверталися до суду для стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Матеріалами справи підтверджено, що злочинними діями ОСОБА_1 потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого остання перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «ТМКЛШД» і відповідно, закладом охорони здоров`я понесені витрати на лікування ОСОБА_2 , а отже, з урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь на користь держави в особі Національної служби здоров`я Українивитрат в розмірі 27995,67 грн. та Тернопільської міської ради витрат у розмірі 1700,00 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Керуючись ст. 13, 81,141, 263-265,273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Тернопільської окружної прокуратури в інтересах Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради за участю третьої особи КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України(р/р UA026011, , код платежу 24060300, отримувач ГУК у м.Києві/Шевченківський р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ККД 24060300) витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 від кримінального правопорушення в розмірі 27995 (двадцять сім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 67 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 на користь держави в особі Тернопільської міської ради(р/р UA0019751, код отримувача 37977599, код платежу 24060300, отримувач ГУК у Тернопільській області (ТГ м. Тернопіль), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: інші надходження) витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2 від кримінального правопорушення в розмірі 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Мельник