УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 759/13905/20

провадження № 61-4539ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу представника

ОСОБА_1 - адвоката Крушинської Антоніни Андріївни на постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у справі за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та

ВСТАНОВИВ :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поворот виконання судового рішення.

Вказував, що після ухвалення рішення у цій справі і до перегляду її апеляційним судом, приватним виконавцем проводились відрахування з його пенсії за виконавчим документом та згідно з довідкою Пенсійного фонду здійснено відрахувань на загальну суму 14 069,70 грн.

29 листопада 2022 року між приватним виконавцем та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кошти, отримані від продажу земельної ділянки, звернуті на погашення заборгованості.

Уважав, що зазначені обставини є підставою для повороту виконання рішення.

У порядку повороту виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва

від 19 лютого 2021 року просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») повернути стягнуті з нього

14069,70 грн; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки

від 29 листопада 2022 року та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено. В повороту порядку виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року зобов`язано ТОВ «Вердикт Капітал» повернути стягнуті з ОСОБА_1 14 069,70 грн; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29 листопада 2022 року, укладений між приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарським О. В. та ОСОБА_2 , що земельної ділянки площею 1,9318 га на території П`ятківської сільської ради Житомирського району, який посвідчено Демецькою С. Л. , приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу, та скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2

07 лютого 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 листопада

2022 року та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення.

28 березня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Крушинська А. А. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду

від 07 лютого 2024 року, в якій просить її скасувати, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року залишити в силі.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом

випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною першою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 29 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали про поворот виконання рішення суду чи відмови у повороті виконання рішення.

За змістом пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України та

пункту 29 частини 1 статті 353 ЦПК України судові рішення першої та апеляційної інстанції щодо повороту виконання рішення суду чи відмови у повороті виконання рішення не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ

від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Системне тлумачення статей 353, 389 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі

№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

В ухвалах від 16 лютого 2023 року у справі № 200/15089/16 (провадження

№ 61-1499ск23), від 27 квітня 2023 року у справі № 484/5710/19 (провадження

№ 61-5245ск23), від 03 липня 2023 року у справі № 720/1425/21 (провадження

№ 61-9022ск23) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду також виснував про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі з огляду на те, що судові рішення щодо повороту виконання рішення суду чи відмови у повороті виконання рішення (пункт 29 частини першої статті 353 ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Крушинська А. А. подала касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Згідно з положенням частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою статті 389,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Крушинської Антоніни Андріївни на постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у справі за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк