Справа №461/6008/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мироненко Л.Д.

при секретарі Курилюк А.І.

за участі:

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами.

АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту та страхування № Z02.00617.008720972 від 24.09.2021 року в розмірі 120950,04 грн. та судовий збір у розмірі 2684 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 24.09.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», як страховим агентом з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони підписано договір кредиту та страхування № Z02.00617.008720972 від 24.09.2021 року, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 89801 грн., зі сплатою 10 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим/меморіальним ордером. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 30.11.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 138934,58 грн.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити.

24.10.2023 року, ОСОБА_2 не погоджуючись з позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» звернулась до суду із зустрічним позовом про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_2 за договором кредиту та страхування № Z02.00617.008720972 від 24.09.2021 року з часу його укладення, зарахувавши вже сплачені кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування по кредиту, в рахунок погашення основного боргу.

В обґрунтування зустрічного позову покликається на те, що встановлена банком у кредитному договорі, договорі плата за обслуговування кредитної заборгованості відповідно до ч.1 ст.11, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною умовою договору, так як така інформація надається по запиту позичальника на безоплатній основі. Вказує, що пунктом 1.9. Кредитного договору Банком фактично було встановлено плату позичальнику за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 28 липня 2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання.

24 жовтня 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів шляхом застосування наслідків нікчемності правочину.

Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів було прийнято до розгляду. Об`єднано в одне провадження первісний позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічний позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

14 березня 2024 року у підготовчому судовому засіданні представником позивача за зустрічним позовом було подано заяву про зміну предмету позову.

Ухвалою суду від 21 березня 2024 р. клопотання представника позивача за зустрічним позовом про зміну предмету позову було задоволено. Закрито підготовче провадження та призначено справу за первісним позовом та за зустрічним позовом до судового розгляду по суті.

Позиція сторін по справі.

Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи без його участі.

Крім того, представник позивача направив до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що чинне на момент укладення кредитного договору законодавство України передбачало можливість включення до договорів про споживче кредитування умов, що передбачають сплату споживачами плати за обслуговування. Крім того, поряд з вище описаними нормами законодавства законність умови кредитного договору, що передбачає нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості, підтверджується також пунктом 9.8.2. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ЛКБОФО), до якого відповідно до п 3.1. кредитного договору приєдналась ОСОБА_2 . Зазначив, що вказаним пунктом ДКБОФО передбачено надання інформації по рахунках позичальника за допомогою телефонних каналів зв`язку необмежену кількість разів протягом дії кредитного договору. в той час як у Законі України «Про споживче кредитування» передбачено, що така інформація надається безкоштовно лише один раз на місяць.

Представник відповідача адвокат Мазуренко І.О. подав до суду відзив на первісний позов, у якому зазначив, що встановлена банком у кредитному договорі плата за обслуговування кредитної заборгованості відповідно до ч.1 ст.11, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною умовою договору, так як така інформація надається по запиту позичальника на безоплатній основі. Вказує, що банком фактично було встановлено плату позичальнику за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

У судовому засіданні представник відповідача. позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав повністю. Надав пояснення аналогічні викладеним у зустрічному позові. Первісний позов визнав частково, зазначив, що дійсна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 75242,35 грн.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Суд встановив, що 24.09.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», як страховим агентом з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони підписано договір кредиту та страхування № Z02.00617.008720972 від 24.09.2021 року, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 89801 грн., зі сплатою 10 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що змінювана процентна ставка становить 10 % річних.

Пунктом 1.9 договору передбачено, що під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБОФО - https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts), за надання яких встановлена плата, відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом (далі - Додаток №1), як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими Тарифами Банку. Тарифи є невід`ємною частиною ДКБФО.

Пунктом 1.10 договору встановлено, що банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 77082,40 грн. на рахунок позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», а позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 12718,60 грн., згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього договору.

Пунктом 3.1.вказаного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті банку:

Відповідно до п.9.8.2 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком за договором кредиту, що включає в себе: надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в контакт-центрі банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку, тощо.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим (меморіальним) ордером № 9021765 від 24.09.2021 року.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 02 травня 2023 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_2 будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

Згідно із наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості ОСОБА_2 станом на 20.06.2023 року становить 120950,04 грн. та складається із наступного: основний борг 64743,1 грн., прострочений борг 20569,60 грн., прострочені проценти 5220,34 грн., строкові проценти 3509,80 грн. Разом з тим, в розмір заборгованості, заявленої у позові, позивачем було включено нараховану та прострочену плати за обслуговування кредиту в розмірі 26907.2 грн.

Крім того, як вбачається із наданої в матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж ОСОБА_2 був здійснений 26.08.2022 року.

Згідно виписки по рахунку НОМЕР_1 за період з 24.09.2021 по 20.06.2023 ОСОБА_2 на виконання умов договору сплатила 17618,95 грн.

Як вбачається із долученого представником позивача до відповіді на відзив детального розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № Z02.00617.008720972, який проведено без урахування плати за обслуговування кредитної заборгованості (комісії) та із зарахуванням сплаченої комісії в погашення іншої заборгованості за кредитним договором відповідно до черговості визначеної законом, у ОСОБА_2 наявна заборгованість у сумі 75242,35 грн., яка складається із наступного: прострочений борг 70969,30 грн., прострочені проценти 4273,05 грн. В той же час, заяв про зменшення позовних вимог від представника позивача за первісним позовом до суду не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом

Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно із положеннями ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судовим розглядом було встановлено, що вказаний кредитний договір відповідачем не оспорювався, недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак є чинним і підлягає до виконання його сторонами. ОСОБА_2 , під час укладення кредитного договору, ознайомилась з його текстом та змістом в цілому, що підтверджується особистим підписом позичальника.

Таким чином, відповідачу банком була надана уся інформація, що надається кредитодавцем споживачу відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надана банком виписка за рахунком позичальника, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, у повному обсязі підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позичальником порушено встановлений договором обов`язок повернути кредит та сплатити проценти, а тому позикодавець, як це передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, правомірно звернувся з позовом про дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Щодо вимог позивача про стягнення плати за обслуговування кредиту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п.9.8.2 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком за договором кредиту, що включає в себе: надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в контакт-центрі банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку, тощо.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Великої Палата Верховного Суду у справі №496/3134/19 положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Таким чином, відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. Пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована та прострочена плати за обслуговування кредиту в розмірі 26907.2 грн., не підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, згідно виписки банку по кредитному договору, позичальником сплачено 6 платежів по кредиту на загальну суму 17618,95 грн., частину з яких позивач зарахував в рахунок погашення нарахованої та простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Згідно з наданим банком детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором із зарахуванням сплаченої відповідачем плати за обслуговування кредитної заборгованості, остаточна заборгованість відповідача за кредитним договором Z02.00617.008720972 від 24.09.2021 року, без врахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості, становить 75242,35 грн., яка складається із наступного: прострочений борг 70969,30 грн., прострочені проценти 4273,05 грн.

Доводи представника позивача про правомірність встановлення комісії за обслуговування кредиту судом не приймаються, з огляду на наступне.

Суд погоджується, що відповідно до пункту 9.8.2. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ЛКБОФО), до якого відповідно до п 3.1. кредитного договору приєдналась ОСОБА_2 передбачено надання інформації по рахунках позичальника за допомогою телефонних каналів зв`язку необмежену кількість разів протягом дії кредитного договору. в той час як у Законі України «Про споживче кредитування» передбачено, що така інформація надається безкоштовно лише один раз на місяць.

В той же час, жодних належним та допустимих доказів, що відповідач ОСОБА_2 зверталась до банку із проханням надати такі послуги чи фактично користувалась ними, позивачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Ідея банк» та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 75242,35 грн.

Крім того, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 до АТ «Ідея Банк» слід задовольнити, з огляду наступне.

Судом встановлено, що згідно виписки банку по кредитному договору, позичальником сплачено 6 платежів по кредиту на загальну суму 17618,95 грн., частину з яких позивач неправомірно зарахував в рахунок погашення нарахованої та простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Згідно норм ст.19 Закону України «Про споживче кредитування», у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:

1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Також, підписаним між сторонами кредитним договором передбачено черговість погашення заборгованості (платежів).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що Акціонерному товариству «Ідея Банк» слід здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_2 за кредитним договором Z02.00617.008720972 від 24.09.2021 року, відповідно до ст.19 Закону України «Про споживче кредитування» та умов договору.

Наявний в матеріалах справи детальний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором із зарахуванням сплаченої відповідачем плати за обслуговування кредитної заборгованості на висновки суду не впливає, оскільки позивач із заявами про зменшення позовних вимог чи залишення частини позовних вимог без розгляду не звертався.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак слід стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» судовий збір пропорційно до задоволених вимог, що складає 1669 грн. 70 коп. (75242,35 /120950,04х26840=1669,70).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Первісний позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за договором кредиту та страхування № Z02.00617.008720972 від 24.09.2021 року у розмірі 75242 (сімдесят п`ять тисяч двісті сорок дві) грн.35 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 1669 (одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять) грн.70 коп.

У решті позовних вимог Акціонерного товариства «Ідея Банк» - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про зобов`язання вчинити певні дії, - задоволити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_2 за договором кредиту та страхування № Z02.00617.008720972 від 24.09.2021 року з часу його укладення, зарахувавши вже сплачені кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування по кредиту, відповідно до умов кредитного договору та ст.19 Закону України «Про споживче кредитування.

Повний текст рішення виготовлено 12 квітня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач за первісним позовом: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, .

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя Л.Д. Мироненко