Справа № 627/1040/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2024 року с-ще Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі :
головуючого судді - Каліберди В.А.,
з участю секретаря - Коломієць Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав останніх відносно їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити та пояснила, що вона звернулася до суду з даним позовом, оскільки їх спільні з відповідачем неповнолітні діти постійно проживають з нею, однак відповідач вже на протязі чотирьох років дітей не відвідує, хоча вона не чинить ніяких перешкод для цього. Матеріальної допомоги на їх утримання не надає, життям та здоров`ям дітей не цікавиться.
Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать оголошення на сайті. Відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надав.
Представники третіх осіб - служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, органу опіки та піклування виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечували та підтримали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.
Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони з 10 грудня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 20 січня 2021 року розірвано (а.с.10-11).
В шлюбі в них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (а.с.5-7).
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.
Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.
Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 піклуванням про своїх дітей не займається, життям та здоров`ям не цікавиться, що підтверджується: довідками Краснокутського ліцею №1 Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області №№01-47/280, 01-47/281 та 01-47/282 від 03.11.2023, з яких вбачається, що батько дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_2 у вихованні дітей участі не бере, зв`язок з класними керівниками не підтримує, батьківські збори не відвідує, досягненнями дітей не цікавиться (а.с.5-7/зворотня сторона).
Також з довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області №1795 вбачається, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї: ОСОБА_6 - чоловік; ОСОБА_3 - син; ОСОБА_4 - дочка; ОСОБА_5 - син (а.с.12).
Також з депутатського акту від 17.11.2023, складеного в присутності свідків - сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 проживає сім`я з п`яти чоловік, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають без реєстрації, так як винаймають житло. Також у вказаному акті зазначено, що зі свідків - сусідів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за вищевказаною адресою не проживає та не бере участі у вихованні дітей як батько, майже як два роки (а.с.37).
Також з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої Валківським ВДВС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей станом на 31.10.2023 становить 129 657,93 грн (а.с.13).
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачем по справі від виховання дітей та свідоме нехтування ним своїми обов`язками.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав являється ухилення від виконання батьками своїх обов`язків по догляду за дитиною. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Факт, що позивач являється матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , копії яких маються в матеріалах справи (а.с.5-7) та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.11/зворотня сторона).
Таким чином, судом встановлено наявність передбаченої ст. 164 СК України підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей, а саме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Відповідно до ч. 5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків , а також інших документів , які стосуються справи.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 28.03.2024 №67 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 » та висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , органу опіки та піклування Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, позбавлення батьківських прав громадян гр. ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.76-80).
Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Позивачем надані суду безспірні та достатні докази винної поведінки та свідомого нехтування батьківськими обов`язками відповідачем, які свідчать про ухилення від виховання дітей, оскільки батько долею дітей не цікавиться, бажання бачитися та спілкуватися з ними не виявляє, не займається їх фізичним та духовним розвитком, не цікавиться навчанням.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 законний, обгрунтований, підтверджений достатніми належними та допустимим доказами і підлягає задоволенню, а відповідач позбавленню батьківських прав.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню в повному обсязі з відповідача на користь позивача, сплачений останньою при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 164, 166 СК України, ст.ст. 4,5,13,76-83, 265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ).
Повний текст судового рішення виготовлений 12.04.2024.
Суддя В.А. Каліберда