Провадження № 2-др/522/55/24
12 квітня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію,-
У провадження судді Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованої вартості необлікової електричної енергії.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.03.2024 року позовну заяву задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 83 413,54 гривень, суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 гривень.
01 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.
Згідно статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Судове засідання по для розгляду заяви призначено на 12.04.2024 року.
10 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 , у якій він просить здійснити розгляд справи за його відсутності.
У судове засідання, призначене на 12.04.2024 року учасники справи не з`явилися.
Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що під час ухвалення рішення від 27.03.2024 року не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.
Проте, у позовній заяві вказав, що докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть надані в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.
22 грудня 2023 року між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та АО «Перший радник» було укладено договір №2212-ПД/7074-09 про надання правової допомоги, строк дії 31 грудня 2024 року.
Згідно витягу із наказу про прийняття на роботу №4-к від 20.01.2021 року, ОСОБА_1 прийнятий на посаду адвоката з 21.01.2021 року за сумісництвом у АО «Перший радник», що підтверджується копією витягу.
-Вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних правовідносин 3 000,00 гривень (витрачено 3 години часу);
-Розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів Клієнта, підготовка та систематизація доказової бази 2 000,00 гривень (витрачено 2 години часу);
-Підготовка та подання процесуальних та інших документів правового характеру (позовна заява, інші заяви, клопотання) 5 000,00 гривень (витрачено 5 годин часу).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, не вирішив питання про судові витрати.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку, що вказана справа не відноситься до категорії складних, вже сформована судова практика з розгляду та вирішення таких справ, позов не є об`ємним, складається з двох позовних вимог.
Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Оцінивши наданий позивачем акт виконаних робіт з урахуванням категорії даної справи, конкретних обставин у цій справі, суд доходить висновку, що наведені у цьому опису витрати на проведену роботу не відповідають критерію розумності їх розміру, з огляду на таке.
Витрати у розмірі 3000 грн. за вивчення адвокатом нормативно-правового регулювання спірних правовідносин та 2000 грн. за розробку стратегії захисту та систематизацію нормативної бази на думку суду не відповідають критерію розумності та неминучості, оскільки фактично є частиною підготовки позову.
Щодо витрат на складання цивільного позову вартістю 5 000 грн., суд вважає, що такі витрати є фактичними та неминучими, але з урахуванням категорії даної справи, кількості застосованого законодавства, та доказів, на які позивач посилався, вони є завищеними, а тому з урахуванням категорії даної справи, невеликої кількості застосованого законодавства та доказів по справі, належать зменшенню.
Суд додатково зазначає про те, що представник позивача здійснив лише складання позовної заяви, при цьому, участь у судових засіданнях не брав, оскільки розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.
Суд враховуючи низький рівень складності справи, відсутність значного суспільного інтересу, сталість та єдність законодавства, відсутність потреби здійснювати пошук додаткової судової практики, вважає, що 3 годин часу є тим проміжком часу, що є необхідним для складання зазначеної позовної заяви та подання її до суду, а тому, 3 000,00 гривень будуть тією сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка б відповідала критерію співмірності, розумності та справедливості, та які піллягають стягненню з відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено та підписано 12 квітня 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.

12.04.2024