Справа № 148/352/24
Провадження №2-др/148/2/24
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.,

при секретарі Семенової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача - адвоката Стягайла Олександра Павловича про ухвалення додаткового рішення по справі,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.03.2024 у справі №148/352/24 задоволено частково позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЇ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором.

Після ухвалення рішення 29.03.2024 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Стягайла О.П. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, де останній просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3567 грн.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належни чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247, ч. 4 ст.270 ЦПК України суд вважає можливим розглянути заяву у відсутность учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву та додані до неї докази, дослідивши матеріали цивільної справи №148/352/24,суд приходить до висновку, що в ухваленні додаткового рішення слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 та 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто вказаний строк відліковується протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі (або ж до закінчення розгляду справи у випадках розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, де судові дебати не проводяться) сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, ст.141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів або ж до закінчення розгляду справи по суті у випадках розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, де судові дебати не проводяться).

У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Верховний Суд зробив висновок, що вимога ч.8 ст.141ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати не відбувалися.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі (або ж до закінчення розгляду справи по суті у випадках розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, де судові дебати не проводяться), а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.

Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі (або ж до закінчення розгляду справи по суті у випадках розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, де судові дебати не проводяться) про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі (або ж до закінчення розгляду справи по суті у випадках розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, де судові дебати не проводяться) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі (або ж до закінчення розгляду справи по суті у випадках розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, де судові дебати не проводяться) сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.06.2022 у справі №161/5317/18.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді ні відповідач, ні його представник не зробили відповідної заяви про свій намір подати докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Крім того, вони мали можливість зробити відповідну заяву, в тому числі, і у поданому відзиві на позовну заяву, однак своїм правом не скористалися.

Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що до закінчення розгляду справи справи по суті ні відповідачем, ні його представником не було заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по справі необхідно відмовити, оскільки така заява не була подана впродовж розгляду справи по суті.

Керуючись ч.8 ст.148, ст.270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Стягайла Олександра Павловича про ухвалення додаткового рішення по справі відмовити. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: