Провадження № 2/522/533/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, по якому просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування: матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, як різницю між страховою виплатою та повним розміром матеріальної шкоди у розмірі 109 906,38 грн; витрат, пов`язаних з залученням спеціаліста для проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3465, 00 грн; відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн; судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2172,66 грн та витрат на правову допомогу відповідно до актів приймання-передачі послуг.

Позивач мотивує вимоги тим, що 08.05.2023 року ОСОБА_2 о 16 год. 20 хв. у м. Одеса, вул. Канатна, кут вул. Базарна, керуючи автомобілем «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, з вул. Базарна на вул. Канатну, не надала переваги в русі автомобілю «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками чим ОСОБА_2 порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Вина ОСОБА_2 у вчинені ДТП встановлена постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року.

Страховик відповідача ТДВ СГ «Оберіг» виплатив страхове відшкодування позивачу у розмірі 153 700, 00 грн, з урахуванням встановленої у страховому полісі франшизи.

Оцінювачем ОСОБА_3 у Звіті №05-020 від 17.06.2023 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_2 перевищує його вартість в непошкодженому стані, отже цей автомобіль є фізично знищеним. У Звіті №05-020 від 17.06.2023 року оцінювачем визначено вартість автомобіля «Toyota Prius» р.н. НОМЕР_2 у стані після ДТП (пошкодженому). На думку позивача різниця між вартістю автомобіля «Toyota Prius» р.н. НОМЕР_2 до ДТП та після ДТП і є розміром завданої йому матеріальної шкоди, від якого позивачем відраховано отриману суму страхової виплати.

Ухвалою від 07 серпня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлений спрощений порядок розгляду справи. Відповідачу встановлено 15-ти денний термін на подання відзиву на позов.

13 вересня 2023 року копію ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви отримано відповідачем.

07 листопада 2023 року від представника відповідача адвоката Афоніна О.В. надійшов відзив на позов. Однак, представник відповідача не повідомив суд про поважність причини пропуску встановленого 15-ти денного строку на подання відзиву, не заявляв клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву внаслідок чого судом повернуто відзив представнику відповідача.

06 лютого 2024 року до суду надійшли пояснення відповідача щодо заявленого позову, в яких представник відповідача позов не визнав. Вказував в поясненнях, що вважає долучений позивачем Звіт №05-020 від 17.06.2023 року недопустимим та недостовірним доказом. Посилався на сплив тривалого часу між пошкодженням автомобіля позивача та його оглядом оцінювачем. Долучив до пояснень докази у виді витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих засобів на підтвердження того, що позивачем здійснено відчуження автомобіля «Toyota Prius» р.н. НОМЕР_2 , що на думку представника вказує на відновлення цього автомобіля перед продажем. Представник відповідача вказував, що оскільки позивачем відновлено автомобіль, то стягненню з відповідача підлягає не його вартість, а вартість відновлювального ремонту. Не погодився з визнанням автомобіля фізично знищеним.

13 лютого 2024 року надійшли пояснення по суті позову з боку представника позивача. В своїх поясненнях представник позивача адвокат Румянцев О.Г. підтвердив відчуження позивачем автомобіля «Toyota Prius» р.н. НОМЕР_2 на користь третьої особи та долучив копію договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, згідно якого його вартість становила 20 000 грн. Представником позивача долучено фотознімки автомобіля «Toyota Prius» р.н. НОМЕР_2 з місця пригоди та вказано про ідентичність пошкоджень цього автомобіля на місці пригоди, в схемі ДТП та звіті оцінювача. Представник, пославшись на Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вказував на необов`язковість складання протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу оцінювачем, отже цей протокол, на думку представника, не має впливу на визнання допустимості чи достовірності звіту оцінювача загалом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 08.05.2023 року ОСОБА_2 о 16 год. 20 хв. у м. Одеса, вул. Канатна, кут вул. Базарна, керуючи автомобілем «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, з вул. Базарна на вул. Канатну, не надала переваги в русі автомобілю «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Приморського районного суду и. Одеси від 20 червня 2023 року, ОСОБА_2 визнано винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником пошкодженого автомобіля «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_2 на час заподіяння шкоди був позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу.

Відповідно до Звіту оцінювача №05-020 від 17.06.2023 року автомобіль «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_2 є фізично знищеним, оскільки вартість його відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість цього автомобіля у непошкодженому стані.

Оцінювачем визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_2 у розмірі 649 680, 81 грн., що перевищує ринкову вартість цього автомобіля у непошкодженому стані, яка становить 326 734,72 грн.

Одночасно з цим, оцінювачем у Звіті №05-020 від 17.06.2023 року визначено вартість автомобіля позивача у пошкодженому внаслідок ДТП стані, яка становить 63 128,34 грн.

Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій особі різниці між фактичним розміром шкоди, завданої його транспортному засобу у ДТП, і страховою виплатою, яка підляга виплаті потерпілому, Верховний Суд у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 363/2222/16-ц зробив такий правовий висновок.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 22 лютого 2018 року в справі № 140/481/16-ц, від 30 січня 2019 року в справі № 753/21303/16-ц, від 14 липня 2020 року в справі № 525/1592/18, від 01 серпня 2018 року в справі № 363/2222/16-ц, від 01 квітня 2020 року в справі № 754/10777/15-ц.

З огляду на наведене, суд доходить висновку що повний розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди становить різницю між вартістю автомобіля «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_2 до та після дорожньо-транспортної пригоди і дорівнює 263 606,38 грн.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача, що в даній справі підлягають встановленню витрати позивача на відновлення його автомобіля, оскільки доказів відновлення автомобіля «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_2 стороною відповідача не надано. В свою чергу, представник позивача заперечував відновлення автомобіля позивачем, вказав, що автомобіль позивачем було продано у пошкодженому стані за 20 000,00 грн, як вказано у долученому договорі купівлі-продажу транспортного засобу №5706/23/021399 від 02.08.2023 року. Оскільки ринкова вартість непошкодженого автомобіля «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_2 згідно звіту оцінювача становила 326 734,72 грн., продаж цього автомобіля за 20 000,00 грн підтверджує те, що проданий він був у невідновленому стані.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що неможливо здійснити перереєстрацію транспортного засобу у пошкодженому стані, оскільки неможливо провести експертизу автомобіля, яка передує постановці на облік у сервісному центрі МВС. Постановою КМУ №599 від 13.06.2023 року змінено порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Постановою встановлено, що під час перереєстрації транспортного засобу проведення експертного дослідження не є обов`язковим, за винятком ввезення вживаних автомобілів з-за кордону вперше.

За таких обставин, представником відповідача не підтверджено його доводи належними доказами.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Суд зауважує, що його незгода зі звітом оцінювача не підтверджується жодними доказами по справі. Відповідачем не наведено в чому саме полягає неправильність розрахунку проведеного оцінювачем, не надано альтернативного бачення розміру завданих матеріальних збитків, а зауваження щодо проведення оцінки носить характер припущень, що позбавляє суд оцінити та співставити надані сторонами докази.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку щодо посилань відповідача про недоведеність позивачем допустимими та достовірними доказами розміру шкоди, що такі твердження є необґрунтованими, оскільки відповідачем заявлену позивачем суму не спростовано. Також необхідно зауважити, що під час розгляду справи відповідачем клопотання про проведення будь-яких експертиз, в тому числі щодо визначення вартості завданих збитків не заявлялося.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ СГ «Оберіг», страховиком здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 153 700, 00 грн.

За змістом статті 1194ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.1166ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи, що сума завданої майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому з винної особи на користь позивача має бути стягнута різниця в сумі 109 906,38 грн.

Стосовно стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України).

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

З огляду на встановлені обставини, приймаючи до уваги характер пошоджень автомобіля, суд вважає, вимогу щодо стягнення моральної шкоди, з частково обґрунтованою, моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 5000 гривень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При подані позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 172,66 грн., які підлягають сплаті з відповідача.

Як вбачається з платіжної інструкції на переказ готівки №47 від 04.07.2023 року позивачем було сплачено 3465,00 грн. за залучення спеціаліста для проведення оцінки, які підлягають стягненню за відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між повним розміром матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 109 906,38 (сто дев`ять тисяч дев`ятсот шість) гривень 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат у вигляді витрат на залучення спеціаліста в розмірі 3465 (три тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 172,66 (дві тисячі сто сімдесят дві) гривень 66 копійок.

У задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 08.04.2024.

Суддя Р.Д. Абухін

03.04.24