Справа № 497/382/24
Провадження № 2-о/497/45/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши, в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області, Болградська районна державна адміністрація Одеської області, про встановлення факту належності документів,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 року представник заявника адвокат Сахарова Н.М., яка здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВН №1334711 від 15 лютого 2024 року (а.с.9), звернулася до суду в інтересах заявника із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи заяву тим, що 01 вересня 2005 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №335 від 23.04.2004 року заявникові було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджує його право власності на земельну ділянку, площею 2,61 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В 2023 році заявник вирішив передати земельну ділянку в оренду, але реєстрація договору оренди неможлива у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища заявника, а саме в акті зазначено « ОСОБА_2 », а в паспорті « ОСОБА_3 ». Дані обставини позбавляють заявника можливості розпоряджатися своєї власністю в повному обсязі, тому представник звертається з цією заявою.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, в заяві про встановлення факту представник просить розглянути справу у відсутності заявника та його представника.

Представник заінтересованої особи Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, в судове засідання не прибув, т.в.о. голови - секретар Арабаджи М. надав 13.03.2024 року до суду заяву про визнання вимог ОСОБА_1 , просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради.

Представник заінтересованої особи Болградської районної державної адміністрації Одеської області, в судове засідання не прибув, голова-начальник (військової) адміністрації Шарафаненко М. надав 27.03.2024 року на електрону пошту суду заяву, в якій не заперечує проти вимог ОСОБА_1 , просив розглядати справу у відсутності представника адміністрації.

Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

В судовому засіданні встановлено, що в паспорті громадянина України (книжка) серії НОМЕР_1 , який виданий 19.12.2001 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище заявника зазначено українською мовою « ОСОБА_3 » (а.с.3).

На підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації від 23 квітня 2004 року №335, 01 вересня 2005 року заявнику було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №067822, яким підтверджено його право власності на земельні ділянки загальною площею 2,61 га, розташовані на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровими номерами №1 :01:001:1012, №2 :01:002:0692, №3 :01:002:1081, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № (а.с.5), але в цьому акті прізвище заявника зазначено « ОСОБА_5 », в той час як за паспортом громадянина України його прізвище - « ОСОБА_6 ».

Як вбачається з архівного витягу з розпорядження голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 23.04.2004 року №335, яким затверджено протокол зборів власників земельних сертифікатів на право на земельну частку (пай) СВК «Дружба», в списку громадян, яким передаються земельні ділянки під номером 5 вказаний заявник ОСОБА_7 , якому передані три земельні ділянки площею 1,12 га, 1,25 га, 0,24 га (а.с.7).

Заявник ОСОБА_1 з метою укладення договору оренди земельної ділянки звернувся до державного реєстратора, але йому було в усній формі роз`яснено про неможливість реєстрації договору оренду через наявність розбіжностей в прізвищі заявника зазначені в державному акті та паспорті громадянина України.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст.182 ЦК України).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, із змінами і доповненнями.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див.рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ОД №067822, виданого на ім`я ОСОБА_7 , було допущено помилку в написанні прізвища заявника, а саме зазначено « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_3 », а помилка сталася через неуважність та невірний переклад працівниками, які оформлювали державний акт.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 315-319 ЦПК України підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4,12,13,42 ч.3,76,81,258, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області, Болградська районна державна адміністрація Одеської області, про встановлення факту належності документів - задовольнити.

Встановити факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №067822, виданий 01 вересня 2005 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Болградського району Одеської області від 23 квітня 2004 року №335, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №, дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца