КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1355/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 754/8990/23

09 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року, ухваленого під головуванням судді Галась І.А., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

04 липня 2023 року до Деснянського районного суду міста Києва, з використанням системи «Електронний суд» звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (м. Київ, вул.. Харківське шосе, 19, офіс 2005) з цивільним позовом до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості. Ціна позову - 35658,64 гривні.

Вимоги позову обґрунтовано наступним.

03 квітня 2020 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредитний договір № 830989499 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у Кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством та Позичальником. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: moneyveo.ua обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 21 690 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу.

Договір про надання кредиту підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Первісним кредитором та Відповідачем не був би укладений.

Позивач Звертає увагу суду, що кредитний договір №830989499 від 03.04.2020 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор НОМЕР_3 було направлено Позичальнику 03.04.2020 року, на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів -НОМЕР_2, одноразовий персональний ідентифікатор № 6YS6Y2K2 було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 03.04.2020 року о 15:50:29 годині, після чого Відповідач натиснув кнопку «Відправити/підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 21 690 грн., на банківську карту № НОМЕР_1, що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю « Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 21690 грн. строком на 56 днів зі сплатою 1,15 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту Позичальника та до закінчення строку на який видавався Кредит.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним Договором. Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 21690 грн., відповідачеві підтверджується платіжним дорученням №8b5b8e45-18ae-483c-b071-d359a95fc149 від 03.04.2020 року. В свою чергу Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору.

28 листопада 2018 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ « Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №830989499 від 03.04.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №100 від 22.09.2020 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ « Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова Компанія « Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 830989499 від 03.06. 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №6 від 15 липня 2021 року.

В подальшому, 06 грудня 2021 року між ТОВ « Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №06/12/2021-01.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 06 грудня 2021 року до Договору факторингу №06/12/2021-01 від 06 грудня 2021 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 35658,64 грн., з яких 21690,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 968,64 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом.

Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № 830989499 від 03.04.2020 року не погашена.

Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №830989499 від 03.04.2020 року, становить - 35658,64 грн., яка складається з наступного: 21690,00 грн. - заборгованість по кредиту; 13968,64 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 12 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» подало апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення неповністю з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, а його висновки про те, що позивач не набув права вимоги до відповідача не відповідають дійсним обставинам справи.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказують, що кредитний договір №830989499 від 03.04.2020 року був підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор НОМЕР_3 було направлено Позичальнику 03.04.2020 року, на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів - НОМЕР_2 , одноразовий персональний ідентифікатор № 6YS6Y2K2 було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 03.04.2020 року о 15:50:29 годині, після чого Відповідач натиснув кнопку «Відправити/підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 21 690 грн., на банківську карту № НОМЕР_1, що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю « Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 21690 грн. строком на 56 днів зі сплатою 1,15 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту Позичальника та до закінчення строку на який видавався Кредит.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним Договором.

28 листопада 2018 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ « Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №830989499 від 03.04.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №100 від 22.09.2020 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ « Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова Компанія « Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 830989499 від 03.06. 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №6 від 15 липня 2021 року.

В подальшому, 06 грудня 2021 року між ТОВ « Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №06/12/2021-01.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 06 грудня 2021 року до Договору факторингу №06/12/2021-01 від 06 грудня 2021 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 35658,64 грн., з яких 21690,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 968,64 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи викладене вважають, що ними було доведено, що договором факторингу встановлено предмет такого договору, в якому передбачено відступлення права вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) та у межах строків чинності даних договорів.

Від відповідача надішли пояснення на апеляційну скаргу в яких він вказує на законність рішення суду першої інстанції та на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Вказує, що до позову долучено договори факторингу відповідно до яких його борг передавався до тієї чи іншої компанії, зокрема копія договору факторингу від 28/1118-08 від 28.11.2018р., що був укладений між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Так, відповідно до умов даного договору (прим. - аркуш 39 -42 справи), Клієнт зобов`язується відступити Фактору (ТОВ «Таліон плюс») права вимоги, зазначеної у відповідних реєстрах прав вимоги...».

Так, відповідно до п.8.2. даного договору, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений п.8.1. та закінчується 28 листопада 2019р., але в будь якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

Окрім цього, звертає увагу на розбіжність у ПІБ осіб, які підписували договір факторингу № 28/1118-08 від 28.11.2018р. та додатки до нього.

Так, з договору вбачається, що його було підписано директором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» ОСОБА_2 , у той же час, додатки до Договору, які є його невід`ємною частиною, а саме: Форма реєстру прав вимог (без номеру) від 28.11.2018р. була підписана іншою особою - ОСОБА_3 . Що це за особа, яку посаду обіймає чи було надано цій особі право підписання зазначеного документу - невідомо, як і невідомо, чому Додаток № 1, датований тією ж датою, що і договір, не був підписаний особисто директором ТОВ.

Додаток № 2 до Договору (датований так само 28.11.2018р.) - Форма повідомлення боржника за кредитним договором так само підписаний ОСОБА_3 , посада якого невідома та вже і директором ОСОБА_2 . Аналогічна ситуація складається і з Додатком № 3.

У той же час, відповідно до умов даного Договору, а саме п. 4.1., право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, підписання реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Прав вимоги до Боржників в повному обсязі з відповідним Реєстром прав вимоги. При підписанні Сторонами Реєстру прав вимоги, Клієнт зобов`язаний передати Фактору документи (кредитні договори із додатками) - п. 5.1.2. Договору.

Натомість, матеріали справи не містять у собі Реєстру прав вимоги про передачу боргу Відповідача від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на користь ТОВ «Таліон плюс», а отже, вимоги Договору факторингу - п. 2.1., 4.1. не були виконані сторонами належним чином. З наданих документів неможливо встановити, коли саме був переданий борг Відповідача та чи дійсно він передавався Фактору.

Наявність в матеріалах справи Витягу з реєстру прав вимоги № 100 від 22.09.2020р. (аркуш справи № 38) не може слугувати доказом такої передачі, так як умовами договору факторингу чітко встановлено та сторонами узгоджено, що борги передаються на підставі РЕЄСТРУ, який підписується сторонами, у той час коли Витяг є одностороннім документом. У той же час, реєстр прав вимоги від 22.09.2020р. в матеріалах відсутній.

Окрім цього, звертає увагу суду на те, що відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 100 від 22.09.2020р., борг був переданий ТОВ «Таліон плюс» саме по договору № 28/1118-08 від 28.11.2018р., який на момент передачі боргу припинив свою дію, а якщо не припинив, то зрозуміти це з наданих Позивачем документів - неможливо. Так, з матеріалів справи неможливо встановити, чи були виконані або не виконані на момент передачі боргу зобов`язання по зазначеному вище договору. Визначена в п.8.2. формулювання договору дозволяє його сторонам стверджувати про те, що такий договір не припиняв свою дію, але якими належними та допустимими доказами це підтверджується.

Окрім цього, до матеріалів справи була долучена довідка щодо дій Позивальника в Інформаційно - телекомунікаційній системи ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» ( сформована 20.07.2021р.), яка вміщує в себе інформацію про «Позичальника», час перерахування коштів, тощо. Але в розумінні діючого законодавства України, така довідка не відповідає вимогам належного та допустимого доказу, так як не містить ані підпису особи, яким була сформована така довідка, ані інших даних, які б вказували на те, що такий документ дійсно був сформований саме 20.07.2021 року та дійсно був виданий саме в той час і саме ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №830989499 від 03.04.2020 року, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога».

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Судом встановлено, що 03 квітня 2020 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредитний договір № 830989499 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Згідно з пунктом 1.1. кредитного договору, видача, оформлення та обслуговування кредиту здійснюється кредитодавцем в порядку та на умовах, що визначені цим договором, Паспортом споживчого кредиту, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» надало ОСОБА_1 у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 21 690 грн. строком на 56 днів зі сплатою 420,90 % річних від суми кредиту за весь час користування кредитом (п. 1.4. договору), починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтетній формі зазначаються в графіку платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до договору).

28 листопада 2018 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ « Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №830989499 від 03.04.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №100 від 22.09.2020 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ « Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія « Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 830989499 від 03.06. 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №6 від 15 липня 2021 року.

В подальшому, 06 грудня 2021 року між ТОВ « Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №06/12/2021-01.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 06 грудня 2021 року до Договору факторингу №06/12/2021-01 від 06 грудня 2021 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 35658,64 грн., з яких 21690,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 968,64 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Щодо переходу прав вимоги, які перейшли до позивача, як нового кредитора, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» від ТОВ «Таліон Плюс», та в свою чергу до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», судом встановлено наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 830989499 був укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_4 03 квітня 2020 року, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу від 06 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу не передало таке право позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу № 06/12/2021-01 від 06 грудня 2021 року.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ТОВ «ФК «ЕЙС» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 03 квітня 2020 року між ним та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з договору факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перейшло до нових кредиторів починаючи ще 28.11.2018 року, а сам кредитний договір №830989499 був укладений 03.04.2020 року, тобто через два роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» у лютому 2022 року, тобто після укладання Кредитного договору та виникнення заборгованості, які позивач набув в серпні 2023 року. А сам лише факт укладання Договору факторингу між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» в 2018 році не спростовує даних обставин, оскільки ним було передбачено можливість відступлення прав вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога), суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

Суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача не було порушено відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог та вірно застосував до правовідносин, що виникли між сторонами положення ст.ст. 1077,1078 ЦК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції повно з`ясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх об`єктивний склад, права та обов`язки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» залишити без задоволення.

РішенняДеснянського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: