Справа № 344/9101/17
Провадження № 22-ц/4808/616/24
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Томин
У Х В А Л А

12 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Томин О.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 07 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Івано-Франківської міської ради, Головного Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Відділу державної Реєстрації (Реєстраційна Палата) ЦНАП Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсним та скасування рішення та розпорядження органу приватизації та міського голови, зобов`язання вчинити дії, визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Івано-Франківської міської ради, Головного Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Відділу державної Реєстрації (Реєстраційна Палата) ЦНАП Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсним та скасування рішення та розпорядження органу приватизації та міського голови, зобов`язання вчинити дії, визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 на вказане рішення суду подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 березня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення допущених недоліків, а саме для сплати судового збору в сумі 8640 грн.

10 квітня 2024 рокудо Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1 подала заяву про звільнення її від сплати судового збору, мотивовану тим, що вона не працює, перебуває на пенсії, не має жодних прибутків, здійснює оплату комунальних послуг за часткову субсидію. На підтвердження підстав для задоволення її заяви про звільнення від сплати судового збору надає довідку Пенсійного фонду від 01.04.2024 року про отримання нею пенсії за 6 місяців з жовтня 2023 року по березень 2024 року в загальному розмірі 15325 грн, а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за вересень, жовтень, грудень 2023 року.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом вимог вказаних норм відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Для вирішення такого клопотання суд має встановити майновий стан сторони.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

У п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» судам роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

При цьому, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18, з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Такі ж висновки містяться і в ухвалах Верховного Суду від 19.12.2022 року, 30.12.2022 року, 19.01.2023 року у цій же справі №338/966/20.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд вважає, що воно не підлягає до задоволення, оскільки апелянт не надала доказів свого майнового стану за весь попередній календарний рік, тобто за весь 2023 рік, оскільки довідка Пенсійного Фонду та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу містять відомості про доходи апелянта за декілька місяців 2023 року, а не за весь 2023 рік, як цього вимагає Закон.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Отже, заявнику необхідно надати суду належні докази на підтвердження наявності підстав для застосування положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» або сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 25 березня 2024 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 127, 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського міського суду від 07 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Івано-Франківської міської ради, Головного Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Відділу державної Реєстрації (Реєстраційна Палата) ЦНАП Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсним та скасування рішення та розпорядження органу приватизації та міського голови, зобов`язання вчинити дії, визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Для виправлення зазначених в ухвалі недоліків встановити апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк даних вимог апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Томин