У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2024 Справа №607/3960/24 Провадження №2-с/607/45/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2024 ОСОБА_1 поштовим зв`язком через АТ Укрпошта подала до суду заяву про скасування судового наказу, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 13.03.2024 у справі № 607/3960/24, про стягнення із неї заборгованості за розподіл природнього газу в розмірі 8 348,32 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 15.03.2024 Тернопільським міськрайонним судом був виданий наказ про стягнення з неї на користь Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» заборгованості за послуги з розподілу природнього газу в розмірі 8 348,32 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн. Разом з тим, заявник вказує, що стягувач помилково вважає її споживачем його послуг та не надав фактичних документальних доказів того, що він їй дійсно ці послуги надав, а вона їх прийняла добровільно на договірних взаємовигідних умовах, при цьому Договір про розподіл газу на сайті ПрАТ «Тернопільміськгаз» відсутній. Також, стягувач не надав жодних документів на право власності мереж. Окрім цього, у заяві на видачу судового наказу немає жодного обґрунтування суми боргу. Заявник зауважує, що ПрАТ «Тернопільміськгаз» за КВЕДОМ здійснює розподіл газоподібного палива, натомість з неї стягнута заборгованість за розподіл природного газу, що є різними товарними одиницями. Крім того, вважає необґрунтованими посилання заявника у заяві на Постанови НКРЕКП № 3014 від 24.12.2019, № 1152 від 24.06.2020, № 2765 від 13.12.2020, № 2741 від 22.12.2021, «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПрАТ «Тернопільміськгаз», оскільки такі не зареєстровані у відповідності до вимог ст.117 Конституції України, тому вони чинності не набули, та їх застосування стягувачем не відповідає Конституції України. Також зазначає, що з сумою заборгованості не згідна. На підставі викладеного просить заяву задовольнити, скасувати спірний судовий наказ та стягнути із стягувача судовий збір у розмірі 151,40 грн за подання заяви про скасування судового наказу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу розподілена на розгляд судді Кунець Н.Р. 08.04.2024.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 3 ст. 171 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 3 ст. 171 ЦПК України.

Суддя, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків:

Так, 13.03.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ № 607/3960/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» заборгованості за розподіл природного газу за період з березня 2021 року по січень 2024 року у розмірі 8348,32 грн., а також судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п. 4, 5 ч.1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 отримала судовий наказ від 13.03.2024 справа № 607/3960/24, особисто 20.03.2024.

Таким чином, ОСОБА_1 подала заяву про скасування судового наказу у встановлений законом строк 29.03.2024 шляхом направлення її поштовим зв`язком через АТ Укрпошта.

Заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, підстав для її повернення немає.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Заявником не ставиться питання про поворот виконання судового наказу.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що заява про скасування судового наказу подана у строк, встановлений ч. 1 ст. 170 ЦПК України, за змістом відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, тобто підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, слід постановити ухвалу про скасування судового наказу, роз`яснивши заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

З приводу вимоги боржника про стягнення з ПрАТ «Тернопільміськгаз» сплаченого судового збору за подання до суду заяви про скасування судового наказу, суд зазначає наступне.

Положення ст. 164 ЦПК України не передбачають порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина 2 вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того, норми ст. 171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Водночас, чинним процесуальним законодавством передбачено, що в разі скасування судового наказу стягувач має право звернутися до суду з відповідним позовом. У цьому випадку сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу слід відмовити, оскільки відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, передбачено лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати судовий наказ, виданий 13.03.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області № 607/3960/24 про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» (місцезнаходження: вул. Митрополита Шептицького, 20, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 21155959, розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк») заборгованість за розподіл природного газу за період з березня 2021 року по січень 2024 року у розмірі 8348,32 грн., та судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали надіслати стягувачеві та боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 10.04.2024.

Суддя Н. Р. Кунець