Провадженя№ 2/205/578/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09.04.2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Галушки А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з 21.08.2004 р. з відповідачем ОСОБА_2 . Від нашого шлюбу з мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб з Відповідачем виявився невдалим, вони перестали находити спільну мову, постійні сварки із-за його алкоголізму, практично не спілкуються і проживають окремо з 04.12.2021 року, так як він їх вигнав з квартири з дитиною, спільне господарство не ведуть. Весь цей час з грудня 2021 року та станом по сьогоднішній день їх неповнолітній син ОСОБА_3 проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Вона самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, про її фізичний, духовний та моральний розвиток, в тому числі самостійно несе всі витрати на його відпочинок, лікування, навчання тощо. Відповідач з 04.12.2021 р. та по теперішній час участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її розвитком не цікавиться, дуже рідко здебільшого по телефону, повноцінної матеріальної допомоги на утримання та розвиток, лікування дитини не надає, не займається її життям, як того вимагають обов`язки кожного з батьків, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач абсолютно не переймається життям дитини, її побажаннями та інтересами. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, із всіх своїх обов`язків лише іноді цікавиться її життям, і не буває по справам дитини в навчальному закладі, де він навчається, не знає про перебіг справ та здоров`я дитини, не шукає можливостей за для фізичного, морального розвитку дитини, не дбає про її здоров`я. Її середній дохід на місяць складає середню заробітну плату, тобто цих грошових коштів не вистачає на утримання неповнолітньої дитини, яка росте, тим самим збільшується її потреба, необхідно сплачувати його навчання в учбовому закладі, купляти одяг, книги, комп`ютерну техніку, а з урахуванням збільшення на сьогоднішній день вартості всіх комунальних послуг, проїзду, продуктів харчування ця стаття розходів становиться для неї непосильною. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 заробітку (оходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відпоповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом і до досягнення дитини повноліття.

Ухвалою суду від 11.01.2024 р. по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 , надала суду заяву про зменшення позовних вимог та просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 заробітку (оходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відпоповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом і до досягнення дитини повноліття. Крім того просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 21.08.2004 року, актовий запис №28, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 21.08.2004 р. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .

Згідно з свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 22.04.2008 року, актовий запис №551, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

З позовної заяви вбачається, що дитина проживає з матір`ю.

Згідно довідки КНП «Міська клінічна лікарня №4» ДОЗН ДМР №307 від 13.02.2024 р., ОСОБА_1 з 19.05.2021 р. займає посаду інженера з метрології у КНП «Міська клінічна лікарня №4» ДМР. Загальна сума доходу за період з 01.08.2023 р. по 31.01.2024 р. за винятком утримань становить 172381,39 грн., а саме: серпень 2023 р. до виплати 36930,78 грн., вересень 2023 р. до виплати 23547,14 грн., жовтень 2023 р. до виплати 28110,47 грн., листопад 2023 р. до виплати 28381,50 грн., грудень 2023 р. до виплати 30408,75 грн., січень 2024 р. до виплати 25002,75 грн.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України від 17 травня 2017 року N2037- VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на момент вирішення спору становить 3196,00 грн.

Відповідно мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 1598,00 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

В той же час суд звертає увагу, що неповнолітній син знаходиться на утриманні позивачки та проживає із нею.

З позовної заяви вбачається, що відповідач не надає позивачці грошові кошти для утримання дитини.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

В постанові Великої Палата Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №682/3112/18 вказується, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, стягнення з відповідача 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не суперечить вимогам закону та є мінімальним гарантованим розміром аліментів, встановленим на законодавчому рівні.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.11.2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_3 , 15.04.2008року народження