Провадження №: 2/336/1528/2024
УХВАЛА

про витребування доказів

09 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Звєздової Н.С.,

за участі секретаря судового засідання - Іванченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про знаття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить зняти арешт, накладений відділом державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Запоріжжя (правонаступником якого є Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) на все майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.03.2007 серія АА №922986.

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . При оформлення спадщини, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвою Іриною Олександрівною було встановлено, що спадкове майно перебуває під арештом, накладеним державною виконавчою службою у Шевченківському районі м. Запоріжжя 23.03.2007 (постанова №238/1). Зважаючи на це, приватний нотаріус постановою від 09.02.2024 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В подальшому було встановлено, що арешт на майно батька та оголошення заборони на його відчуження було накладено при виконанні виконавчого листа №2-192, виданого 01.03.2007 Ленінським районним судом м. Запоріжжя (постанова держвиконавця від 23.03.2007, серія АА №423525). За життя батько не повідомляв його про будь-які невиконанні рішення судів, свої зобов`язання, борги тощо, тому йому не відомо з приводу якого спору Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано вказаний виконавчий лист. Хто саме був стягувачем за вказаним виконавчим листом невідомо - у постанові держвиконавця відповідне ім`я та по батькові, а також адреса чи інші персональні стягувана не зазначені. Тобто встановити особу стягувача для її залучення до участі у цій справі не є можливим. Вважає відмову у знятті арешту протиправною та такою, що порушує його права як власника успадкованого майна, з огляду на те, що станом на сьогодні відсутні виконавчі провадження за вказаним виконавчим документом, і протягом 17 років органи ДВС не скасовували арешт майна, навіть після його звернення у 2024 році, через що він не може оформити успадковане майно (зокрема 1/4 частку у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), та у повній мірі реалізовувати права власника майна. Оскільки вирішити вказане питання у позасудовому порядку не є можливим, він вимушений звернутись з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 23.02.2024 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

25.03.2024 на адресу суду представником відповідача ОСОБА_3 , який діє на підставі Довіреності №28239/10 від 01.05.2023 (строк дії до 01.05.2024) подано відзив на позов, в якому просив прийняти рішення по справі на розсуд суду.

У відзиві зазначено, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження , на примусовому виконані Шевченківського відділу ДВС у м. Запоріжжі ГТУЮ у Запорізькій області перебували виконавчі провадження:

№ 3363202 з примусового виконання виконавчого листа №2-192 від 01.03.2007, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 382,90 грн. Відкрите постановою державного виконавця від 19.03.2007 та закінчене постановою від 19.11.2007;

№ 3375720 з примусового виконання виконавчого листа №2-192 від 01.03.2007, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 80,00 грн. Відкрите постановою державного виконавця від 19.03.2007 та закінчене постановою від 01.06.2007;

№ 3384839 з примусового виконання виконавчого листа №2-192 від 01.03.2007, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 1 000,00 грн. Відкрите постановою державного виконавця від 19.03.2007 та закінчене постановою від 30.07.2009;

№ 9905069 з примусового виконання виконавчого листа №2-221 від 24.10.2008 виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави суми штрафу у розмірі 850 грн. Відкрите постановою державного виконавця від 10.11.2008 та закінчене постановою від 05.12.2008.

Надати більш детальну інформацію не вбачається можливим, у зв`язку зі знищенням архіву виконавчих проваджень по 2019 рік включно.

З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження №238/1 серії АА №922986 від 23.03.2007, що надійшла до відділу з позовною заявою, вбачається, що арешт накладений в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-192 від 01.03.2007 виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 8 488,64 грн., відомості про яке відсутні в базі даних АСВП.

Ознайомившись з поданими суду письмовими доказами, суд приходить до наступного висновку.

Так, завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Об`єктивний, повний та всебічний розгляд цивільної справи в значній мірі залежить від ефективного та всебічного дослідження судом доказів, які надаються сторонами конфлікту та аргументують їхню позицію по справі і тим самим надають судді можливість вивчити обставини, які спричинили конфлікт.

Процес доказування та докази, які надаються в обґрунтування позиції сторін, використовуються сторонами для того, щоб довести свою правоту в конфліктних правовідносинах і захистити чи відновити свої права. І саме, від якості та повноти, поданих доказів, залежить майбутня позиція суду у вирішенні цього конфлікту між сторонами і прийняття мотивованого рішення.

Доказування в цивільному процесі тісно пов`язане з реалізацією принципу цивільного судочинства «змагальності сторін». Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

Разом з тим, принцип змагальності сторін у цивільному процесі нерозривно пов`язаний і з принципом рівності сторін.

Для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування непересічне значення має, з погляду Європейського суду з прав людини, наявність у судовому рішенні достатніх підстав та аргументів, на основі яких воно було ухвалене. Підтвердження цього відображено у цілій низці судових прецедентів Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні в справі «Руіс Торіа проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський суд наголосив, що «у відповідності зі встановленим прецедентним правом, яке відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином вказані підстави, за якими вони були ухвалені. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини зобов`язує судові інстанції вказувати мотивацію ухвалених ними рішень» [1, с. 13-14].

У відповідності до ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Положеннями ч.2 ст.13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

При цьому слід зазначити, що надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм і вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, зважаючи на обставини конкретної справи, і необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів у цивільному судочинстві може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням зазначеного, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, суд прийшов до висновку про необхідність витребування у Ленінського районного суду м. Запоріжжя додаткових доказів по справі, а саме належним чином завірених копій матеріалів цивільної справи №2-192, на підставі якої 01.03.2007 судом було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу.

Попередити суд про те, що якщо матеріали вказаної справи не збереглися, про необхідність надати належним чином завірені копії процесуальних документів суду, що збереглися, а також всю наявну у суді інформацію стосовно учасників по справі, як то: ПІБ учасників, їх ідентифікуючих даних (дата народження, РНОКПП, місце проживання, контактні телефони, тощо).

Керуючись ст.ст.4, 43, 49, 84, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про знаття арешту з нерухомого майна - відкласти на 14.00 годину 11 червня 2024 року.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Запоріжжя (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.1/2) належним чином завірені копії матеріалів цивільної справи №2-192, на підставі якої 01.03.2007 судом було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу.

Попередити суд про те, що якщо матеріали вказаної справи не збереглися, про необхідність надати належним чином завірені копії процесуальних документів суду, що збереглися, а також всю наявну у суду інформацію стосовно учасників по справі, як то: ПІБ учасників, їх ідентифікуючих даних (дата народження, РНОКПП, місце проживання, контактні телефони, тощо).

Витребувані судом докази надати безпосередньо до суду у п`ятнадцятиденний термін з дня отримання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://court.gov.ua.

Суддя: Н.С. Звєздова