Справа № 397/951/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2024 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2015 у цивільній справі № 397/951/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить:

- прийняти заяву про перегляд заочного рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2015 у цивільній справі № 397/951/15-ц - до розгляду;

- скасувати заочне рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2015 у цивільній справі № 397/951/15-ц;

- прийняти нове рішення по суті справи, яким відмовити в задоволенні позовних вимог АТ КБ "Приват Банк".

В обгрунтування заяви заявник вказала, що рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2015 було задоволено позовні вимоги по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до неї про стягнення заборгованості та стягнуто з неї на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованість по кредитному договору на загальну суму 381737,98 грн. та сплачений на користь держави судовий збір в сумі 3654 грн.

Заявниця зазначає, що у судове засідання, призначене по справі, вона не мала можливості з`явитися по незалежним від неї причинам, тому що не знала про час та місце його проведення.

Про існування рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2015 та цивільної справи №397/951/15-ц дізналась через те, що в застосунку "Дія" отримала повідомлення про виконавче провадження 73984826, в якому є боржником. Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження про виконавче провадження 73984826 вбачається, що воно відкрито на підставі виконавчого листа від 08.09.2015 №397/951/15-ц.

Про судовий розгляд справи вона дізналася лише з тексту заочного рішення, який знайшла у Єдиному реєстрі судових рішень.

Повісток вона не отримувала, ніяких документів із суду їй не надходило, позовної заяви вона також не отримувала і не знає її зміст. Копію рішення суду не отримувала. Таким чином, вона була позбавлена можливості знати про час і місце розгляду справи, тому що не була повідомлена належним чином. Тому просила визнати причину її неявки в судове засідання поважною.

У зв`язку з тим, що вона не могла взяти участь особисто, чи через представника у судовому розгляді, вона не змогла скористатися правами, що надані їй ст.43, 49 ЦПК, а саме бути ознайомленою з позовними вимогами, надати пояснення, заперечення, приймати участь у вивченні доказів, що є важливими і мають значення для справедливого розгляду справи. Вона була позбавлена можливості надати суду документи, щодо обставин справи, які не вивчалися у судовому засіданні і мають значення для встановлення фактів.

Неповідомлення її у встановленому законом порядку про розгляд справи позбавило її передбачених ч.1 ст. 43 ЦПК України прав, зокрема надати суду свої пояснення та докази, які мають істотне значення для вирішення справи, а також передбаченого ч.1 ст. 178 ЦПК України права подати суду заперечення проти позову, що призвело до ухвалення судом неправильного рішення.

Крім того, зі змісту рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2015 вбачається, що позивачем не висловлювалась згода на заочний розгляд справи, проте суд всупереч умовам проведення заочного розгляду справи, які зазначені у ст. 224 ЦПК України (в редакції станом на день винесення рішення), ухвалив заочне рішення.

Вважає, що суми всіх вимог за позовом є необгрунтованими і не містять жодних підтверджень, а відповідно позовна заява не повинна була бути задоволена.

Вона, як позичальник, не мала можливості впливати на зміст домовленості, не було надано можливості погодження умов та тарифів користування грошовими коштами, а також умов нарахування відсотків за весь період. Звертає увагу, шо вона не розуміється в деталях оформлення зазначених послуг.

На теперішній час її фінансове положення та важкі життєві обставини не дозволяють їй сплачувати занадто високі та економічно необгрунтовані проценти за користування грошовими коштами.

Відзначає, що при отриманні грошових коштів, вона виходила з того, що має дохід, для того, щоб забезпечити повернення кредиту з мінімальними ризиками. Однак, у зв`язку з ненаданням їй належної інформації, введенням в оману, а також життєвими обставинами, вона не має можливості сплачувати заборгованість, яка щоденно росте.

Враховуючи викладені обставини, просила скасувати заочне рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2015 у цивільній справі № 397/951/15-ц та прийняти нове рішення по суті справи, яким відмовити в задоволенні позовних вимог АТ КБ "Приват Банк".

В судове засідання заявниця не з`явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення на номер телефону, зазначений в заяві (а.с.2, 36). Про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань до суду не подала.

Представник АТ КБ «Приватбанк» про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.35, 37, 38). Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення встановив наступні факти та відповідні їх правовідносини.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 228 ЦПК України 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення вищевказаного заочного рішення, заява про перегляд заочного рішення підлягала подачі протягом десяти днів з дня отримання його копії. Нині діюча норма процесуального права ст. 284 ЦПК України, що діє з 2017 року, передбачає подання заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.2); учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч.3); строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.4).

У заяві про перегляд заочного рішення заявник стверджує, що про існування заочного рішення вона дізналася через застосунок "ДІЯ" коли отримала повідомлення про наявне виконавче провадження, в якому вона є боржником.

Відповідно до Інформації про виконавче провадження від 01.03.2024 приватним виконавцем Золотарьовою Т.В. 25.01.2024 відкрито виконавче провадження №73984826 на підставі виконавчого листа від 08.09.2015 №397/951/15-ц, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської обалсті про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором на загальну суму 381737,98 грн. та сплачений на користь держави судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (а.с.22-25).

Вказані твердження про те, що заявник не знала про існування заочного рішення, нічим не спростовуються, і тому, з огляду на наявні матеріали, право ОСОБА_1 на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підпадає під дію положень ч. 3 ст. 284 ЦПК України, оскільки іншого наразі не встановлено, тобто достовірно не встановлено виконання судом вимог ст. 227 ЦПК України в редакції 2004 року про направлення відповідачу рекомендованим листом з повідомленням копії заочного рішення не пізніше 5 днів з дня його проголошення та, відповідно, отримання відповідачем такого повідомлення і копії заочного рішення.

Однак, зі змісту положень ч. 1 ст.288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку суд не вбачає у заяві про перегляд заочного рішення посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, до заяви про перегляд заочно рішення доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не додано.

Крім того, заява про перегляд заочного рішення підлягає розгляду у справі, в якій ухвалено заочне рішення, а саме у справі Олександрівського районного суду Кіровоградської області № 397/951/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На час надходження заяви до суду про перегляд заочного рішення зазначена справа знищена відповідно до «Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання», затвердженого наказом № 1087 Державної судової адміністрації України від 07.12.2017, у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Оскільки така справа знищена, то має місце втрата судового провадження.

Відновлення втраченого судового провадження врегульовано розділом Х ЦПК України, без його проведення розгляд заяви про перегляд заочного рішення є неможливим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід`ємна частина судового процесу в розумінні ст. 6 конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97 року, "Брумареску проти Румунії" від 28.11.99 року, "Бакай та інші проти України" від 9.11.2004 року).

Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

За правилами ст. ст.488-490 ЦПК України відновленню підлягає втрачене повністю або частково судове провадження в цивільній справі, закінченої ухваленням рішення або у якій провадження закрито. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З наведеного вбачається висновок, що за правилами розділу X ЦПК України, відновлення втраченого (і в разі, якщо справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження у цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 491 ЦПК України) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (якщо це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції, тощо).

Відповідний висновок також зроблений в ухвалі Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 2-4646/11. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією ВССУ, що викладена в ухвалі від 05.08.2015 року у справі № 6-7938св15, де суд касаційної інстанції зазначив, що повертаючи апеляційну скаргу з підстав відсутності достатніх матеріалів справи, необхідних для її розгляду, суд апеляційної інстанції не виконав вимог частини сьомої статті 297ЦПК та не вирішив питання про її повернення до суду першої інстанції для належного оформлення, а в разі необхідності - і вирішення питання про відновлення втраченого провадження, як передбачено ст. ст. 402-408 ЦПК, та не роз`яснив права скаржнику подавати відповідну заяву.

Отже, мета звернення до суду з вищезазначеною заявою про перегляд заочного рішення суду, пов`язана з захистом прав та інтересів ОСОБА_1 , а тому, для вирішення питання щодо перегляду ухваленого у справі заочного рішення по суті спору, є обов`язковим відновлення втраченого судового провадження.

Судом не вбачається достатніх підстав для порушення за ініціативою суду питання про відкриття провадження по відновленню судового провадження.

Разом з тим, заявницею жодних документів на підтвердженнях своїх доводів не надано, заяв щодо відновлення знищеного судового провадження також не подавалось.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі знищено, заява про перегляд заочного рішення не містить достатніх доказів, суд дійшов висновку про те, що вона задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 259-261, 284, 288, 353-355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2015 у цивільній справі № 397/951/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає, рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя: І.В. Максимович