Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1146/24
Провадження № 2-н/935/265/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

08 квітня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Янчук В.В., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 14 470,75 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання зазначених вимог закону, судом зроблено запит, відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, адреса реєстрації боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказана: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Вивчивши заяву та додані матеріали на відповідність вимогам 161-165 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до роз`яснень п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

На підтвердження виникнення вказаної заборгованості, заявником, було надано довідку про надання послуг з постачання природного газу споживачу, довідку про фінансовий стан споживача з щомісячним обрахунком, розрахунок споживання природного газу споживачем, типовий примірник договору про постачання природного газу побутовим споживачам, типовий примірник заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, копія витягу із газети «Житомирщина».

Проте до поданої ТОВ «Житомиргаз збут» заяви не додано копію підписаного сторонами договору, укладеного між заявником та боржником, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з споживання природного газу, а надана заява-приєднання до умов типового договору постачання газу побутовим споживачам підписана боржником. Тобто надані докази не дають підстав стверджувати, що у відповідності до ст. 634 ЦК України, між заявником та споживачем був укладений публічний договір, зокрема у формі приєднання, що перешкоджає можливості розгляду справи за правилами наказного провадження.

Твердження заявника щодо виникнення заборгованості у споживача у зв`язку з наявними відомостями про часткову оплату не є свідченням правильності обрахунку адже наданий фінансовий обрахунок здійсненний самим заявником, будь-яких інших доказів, квитанцій про оплату здійснених споживачем, які б підтверджували факт згоди споживача на приєднання до умов договору, до заяви також не надано.

Посилання заявника на розміщення оферти на офіційному веб-сайті та опублікування в газеті «Житомирщина» №134-135 від 22.12.2015 та №136 від 25.12.2015 на укладання договору постачання природного газу побутовим споживачам і заяви приєднання суд розцінює як безпідставні з урахуванням наступного.

Статтею 633 ЦК України визначені такі правила щодо публічного договору: 1. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). 2. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 3. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. 4. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. 5. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. 6. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази про те, що заявник уклав з боржником публічний договір, зокрема у формі приєднання, передбаченою у ст. 634 ЦК України шляхом підписання заяви-приєднання до умов постачання природного газу побутовим споживачам.

Згідно статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Суд вважає, що публікація на сайті є публічною офертою, але за відсутності письмового підтвердження споживача про прийняття такої пропозиції є недостатнім доказом про укладення письмового договору на постачання природного газу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що факт отримання послуг боржником та розмір визначеної заявником заборгованості не є безспірним і має доводитись в порядку позовного провадження.

Згідно п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що із поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.8 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Згідно частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 161-162, 165-167, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 за спожитий природний газ в сумі 14 470,75 грн., судового збору в розмірі 302,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Янчук