Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2024 Справа №607/12677/21 Провадження №2/607/1032/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участі секретаря судового засідання Кочмар С.М., представників позивача адвокатів Вітіва В.А., Будзика Б.В., представника відповідачки адвоката Хлєбнікова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради про визнання будівництва самочинним будівництвом та зобов`язання за власний кошт привести частину житлового будинку до первинного стану,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 з участю третьої особи відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, з урахуванням заяви про зміну предмету позову про визнання будівництва (реконструкції) частини житлового будинку, що належить громадянці ОСОБА_2 за адресом: АДРЕСА_1 самочинним будівництвом та зобов`язання ОСОБА_2 за власний кошт привести часину житлового будинку до первинного стану, який зафіксований в договорі купівлі-продажу від 21 січня 1987 року, шляхом демонтажу усіх самочинних добудов.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона є власником 13/25 частки садибного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласником іншої частки є громадянка ОСОБА_2 .

20.04.2021 громадянка ОСОБА_2 почала здійснювати будівельні роботи з реконструкції частини будинку (підняття дахового покриття із збільшенням висотності будинку) без відповідних дозвільних документів на виконання будівельних робіт та без отримання відповідної нотаріальної згоди на вчинення таких дій у позивачки, як співвласниці вказаного нерухомого майна.

З огляду на вищевказане, позивачка вважає, що будівельні роботи, які проводить громадянка ОСОБА_2 порушують права позивачки та шкодять її приватній власності та відносяться до самочинних будівельних робіт у контексті ч. 1 статті 376 ЦК України, яка передбачає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Також, позивачка звертає увагу на той факт, що нею було замовлено звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта нерухомості, а саме: 13/25 садибного житлового будинку за вказаним адресом.

За результатами проведеного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації були оглянуті його основні несучі та огороджувальні конструкції та встановлено ряд істотних порушень, а саме: захоплення ОСОБА_2 належного позивачці поверху до 2,6 метра квадратних; руйнування стіни у сумісній власності в результаті додаткового навантаження; влаштування огорожі (металевої) біля тротуару із порушенням умов благоустрою тротуару та на межі червоних ліній; самовільне розриття фундаменту та втручання у несучу здатність будинку із середини будинку (спільна стіна).

Таким чином, вказала позивачка, у відповідності до вищевказаного експертного звіту, у неї, як законної власниці 13/25 частини садибного житлового будинку, станом на момент подання позовної заяви відсутня можливість щодо виділення її частки в окрему одиницю, у зв`язку із самовільною та незаконною реконструкцією, проведеною громадянкою ОСОБА_2 , з огляду на захоплення горішнього поверху до 2.6 метра, а тому фактичний поділ є неможливим без знесення самочинного будівництва та приведення об`єкта нерухомості у його первинний стан.

18.08.2022 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву (із врахуванням заяви про зміну предмета позову), поданий представником відповідача, який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, через його безпідставність, необґрунтованість, а також через те, що даний позов не підкріплений належними доказами, і ґрунтується виключно на припущеннях Позивача, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору та бажанні отримати незаконну матеріальну вигоду.

Представник відповідача, в обґрунтування заперечень щодо заявлених позовних вимог, вказав наступне.

ОСОБА_2 є власником 12/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресом: АДРЕСА_1 .

Власником іншої 13/25 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами є позивач ОСОБА_1 .

Також, Відповідач є власником земельної ділянки площею 0,024 га, кадастровий номер :02:017:0004.

Згідно даних з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 245058475 від 19.02.2021 року, право власності Позивача на 13/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , набула 20 жовтня 2016 року на підставі договору дарування 13/25 часток житлового будинку від 20.10.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 4281.

Попереднім власником 13/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 .

Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресом АДРЕСА_1 , був побудований у 1939 році та потребує постійного догляду та ремонту.

Відповідно до статі 152 Житлового кодексу України (в редакції, що діяла станом на березень 2014 року), переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Оскільки горище даного житлового будинку знаходилось в аварійному стані та потребувало ремонту та для підвищення благоустрою та поліпшення умов проживання, з метою отримання дозвільної документації на здійснення ремонту та перепланування горища власної 12/25 частини даного житлового будинку у виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Відповідач у березні 2014 року звернувся до співвласника житлового будинку, ОСОБА_3 , для отримання згоди на проведення даних робіт.

20 березня 2014 року ОСОБА_3 надав нотаріально посвідчену згоду на проведення ремонту та перепланування.

В зв`язку з відсутністю необхідних коштів на проведення ремонту та перепланування горища власної 12/25 частини даного житлового будинку, Відповідач переніс отримання дозвільної документації та здійснення самого ремонту та перепланування на наступний 2015 рік.

Відповідно до Закону України від 12 лютого 2015 року № 191-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» було внесено зміни до статті 152 Житлового кодексу України.

Відповідно до статі 152 Житлового кодексу України (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 191-VIII), виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Отже, вказав представник відповідача, оскільки ремонт та перепланування горища власної 12/25 частини житлового будинку за адресом АДРЕСА_1 , не потребував отримання документів, що дають право на їх виконання, Відповідач не виготовляв проектну та дозвільну документацію для здійснення ремонту та перепланування горища власної 12/25 частини житлового будинку.

Представник відповідача вказав, що відповідно до п. 3.7 ДБН А.2.2-3:2014, КАПІТАЛЬНИЙ РЕМОНТ, це сукупність робіт на об`єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втручання у несучі та огороджувальні системи при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення його експлуатаційних показників, а також благоустрій території.

Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до п.3.21. ДБН А.2.2-3:2014, РЕКОНСТРУКЦІЯ, це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Як зазначив Верховний Суд у своїй Постанові від 28 квітня 2020 року до перепланування відносяться ремонтно-будівельні роботи, що провадяться за відповідними проектами із зміною фізичних параметрів цих приміщень, знесенням або перенесенням внутрішніх легких некапітальних перегородок, улаштуванням нових елементів і деталей, прорізів без втручання в зовнішні стіни, міжповерхові перекриття та інші несучі конструкції жилого будинку з метою підвищення благоустрою та поліпшення умов проживання без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку або приміщенні.

Оскільки під час здійснення ремонтних робіт Відповідачем не здійснювалось втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, перепланування горища власної 12/25 частини даного житлового будинку не є ані реконструкцією, ані капітальним ремонтом, а отже не потребує розроблення та видачі будівельного паспорту, як це стверджує Позивач.

Вказане перепланування відповідає державним стандартам будівельних норм та правилам щодо безпечної експлуатації.

Крім того, вказав представник відповідача, що здійснення перепланування горища власної 12/25 частини житлового будинку за адресом АДРЕСА_1 , Відповідач здійснив у 2015 році, а право власності на 13/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресом АДРЕСА_1 , Позивач набула тільки 20 жовтня 2016 року, а отже здійснення перепланування жодним чином не порушує права Позивача.

Оскільки у 2021 році дахове покриття горища власної 12/25 частини житлового будинку за адресом АДРЕСА_1 , було пошкоджене, Відповідач, розпочав здійснювати поточний ремонт даної частини горища, який також не передбачає втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, а тільки зміну дахового покриття та конфігурації даху.

Відповідно до частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до п.3.2. ДБН А.2.2-3:2014, БУДІВНИЦТВО, це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.

Отже, вказав представник відповідача, оскільки здійснення поточного ремонту горща не відноситься до будівництва, то і відповідно даний ремонт не може бути і самочинним будівництвом.

Крім того, 12/25 частини житлового будинку за адресом АДРЕСА_1 , знаходяться на земельній ділянці площею 0,024 га, кадастровий номер :02:017:0004, яка заходиться у власності Відповідача та має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

За таких обставин, вказав представник відповідача, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, а тому у їх задоволенні просить відмовити у повному обсязі.

28.10.2022 представником третьої особи подано суду письмові пояснення, щодо обставин справи, згідно яких відповідно до абзацу 8 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 та звернення ОСОБА_1 від 05.05.2021 та ОСОБА_4 від 05.05.2021, Відділом передбачено позапланову перевірку в період з 31.05.2021 по 03.06.2021 з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті «Законність проведення будівельних робіт по АДРЕСА_1 ».

На підставі отриманого направлення для проведення позапланової перевірки від 31.05.2021 працівниками Відділу було здійснено виїзд на об`єкт за адресою АДРЕСА_1 . Згідно звернення ОСОБА_1 від 05.05.2021 та ОСОБА_4 від 05.05.2021 гр. ОСОБА_2 проводить реконструкцію даху з надбудовою другого поверху над своєю частиною житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Під час виїзду на об`єкт нікого не було, візуальним оглядом встановлено, проведення будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідно до п.9 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва, проведення позапланової перевірки було не можливим.

Також, органи архітектурно-будівельного контролю не наділені повноваженнями щодо примусового впливу на суб`єктів містобудування, вжиття заходів реагування можливе за умов сприяння правоохоронних органів.

На підставі п.10 Порядку Відділом надіслано лист від 04.06.2021 р. №59/27 до Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільської області з метою забезпечення присутності замовника за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 або уповноважену особу для проведення позапланової перевірки та складання матеріалів перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Подальше здійснення заходів держархбудконтролю можливе лише за умови сприяння правоохоронних органів.

На сьогоднішній день в реєстрі будівельної діяльності відсутні будь які документи які надають право на виконання будівельних робіт або підтверджують введення в експлуатацію об`єкта будівництва за адресою - АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 22.07.2021 вжито заходи забезпечення позову в цивільній справі №607/12677/21 шляхом заборонити ОСОБА_2 ведення будь-яких будівельних робіт (робіт з реконструкції) за адресом: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 16.08.2021 відкрито провадження у цивільній справі №607/12677/21. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 02.08.2022 постановлено клопотання позивача про зміну предмета позову задовольнити.

Ухвалою суду від 01.11.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради про знесення самочинно збудованого майна, призначено судову будівельно-технічну експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 16.10.2023 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання.

В судовому засіданні представники позивача адвокати Вітів В.А., Будзик Б.В. позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позові за заяві про зміну предмета позову, просили суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, щодо задоволення позовних вимог заперечив, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

За результатами розгляду справи по суті судом встановлено наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 є власником 13/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресом: АДРЕСА_1

Власником іншої 12/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресом: АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 .

Також, Відповідач є власником земельної ділянки площею 0,024 га, кадастровий номер :02:017:0004.

Згідно даних з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 245058475 від 19.02.2021 року, право власності Позивач на 13/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , набула 20 жовтня 2016 року на підставі договору дарування 13/25 часток житлового будинку від 20.10.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 4281.

Попередній власник 13/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 .

Як стверджує позивач, 20.04.2021, громадянка ОСОБА_2 почала здійснювати будівельні роботи з реконструкції частини будинку (підняття дахового покриття із збільшенням висотності будинку) без відповідних дозвільних документів на виконання будівельних робіт та без отримання відповідної нотаріальної згоди на вчинення таких дій у позивачки, як співвласниці вказаного нерухомого майна.

Позивачка вказала, що такі роботи були розпочаті громадянкою ОСОБА_2 ще раніше у 2020 році, оскільки після виявлення такого роду самочинних будівельних робіт, вона була змушена через адвоката звернутися до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, до Відділу державного архітектурно будівельного контролю Тернопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації».

Зокрема, адвокатський запит до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» стосувався наявності або відсутності технічного паспорта на об`єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_1 , який належить громадянці ОСОБА_2 . У відповідь на адвокатський запит Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що технічний паспорт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 в бюро відсутній.

Адвокатський запит до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 03 серпня 2020 року стосувався двох запитань, а саме: - інформації стосовно отримання будівельних паспортів або містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_1 громадянкою ОСОБА_2 та у випадку наявності такого роду документів, отримання їх копій. У відповідь на вищевказаний запит Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради листом від 07.08.2020 №1242/14 надало відповідь, що управлінням не видавалося вищезазначених документів на реконструкцію об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_1 .

Адвокатський запит до Відділу державного архітектурно будівельного контролю Тернопільської міської ради стосувався наступної інформації, зокрема:

- інформації стосовно отримання будь-яких дозвільних документів на об`єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_1 громадянкою ОСОБА_2 ;

- у випадку отримання вищевказаних документів, отримання таких копій;

- інформації стосовно проведення будь-яких заходів контролю за вищевказаною адресою та у випадку наявності такої інформації, отримання копій документів.

17.08.2020 року листом Відділу державного архітектурно будівельного контролю Тернопільської міської ради №104/27 позивача повідомили, що було визначено позапланову перевірку з 15.05.2019 по 28.05.2019 з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті «Законності ведення будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 » власник ОСОБА_2 , однак уповноважена особа для проведення перевірки та складання матеріалів справи до відділу не з`явилася.

Також, на замовлення позивача було проведено технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта нерухомості, а саме: 13/25 садибного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . За результатами проведеного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації були оглянуті його основні несучі та огороджувальні конструкції та встановлено ряд істотних порушень, а саме: захоплення ОСОБА_2 належного позивачці поверху до 2,6 метра квадратних; руйнування стіни у сумісній власності в результаті додаткового навантаження; влаштування огорожі (металевої) біля тротуару із порушенням умов благоустрою тротуару та на межі червоних ліній; самовільне розриття фундаменту та втручання у несучу здатність будинку із середини будинку (спільна стіна). Дані обставини підтверджуються Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта нерухомості, а саме: 13/25 садибного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 362/23-22, складеного 25.05.2023 судовим експертом Грушицьким І., встановлено:

«1. ОСОБА_2 на належній їй частині житлового будинку проведені будівельні роботи, а саме:

- на головному фасаді демонтований тамбур 2-5 площею 4,5 м2, і влаштована зовнішня стіна висунута на 1,5м вперед від старої стіни будинку;

- на дворовому фасаді демонтований тамбур 2-1 площею 3,4 м2, і виконана добудова, в якій влаштовані приміщення 2-7 і 2-1;

- між приміщеннями 2-3 та 2-4 демонтована стіна та влаштована перегородка;

- в приміщеннях 2-4, 2-3, 2,2 демонтовані пічки та грубка і влаштований камін;

- димовий канал від каміна на горищі під`єднаний в димовий канал з частини будинку, яка належить ОСОБА_1 , що є порушенням вимог ДБН В.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» «6.8.8 Для кожної печі слід передбачати окремий димохід або димовий канал. Допускається приєднувати до одного димоходу (димового каналу) дві печі, розташовані в одній квартирі на одному поверсі»;

- в приміщеннях на першому поверсі влаштовані металопластикові вікна, металопластикові балконі двері, вхідні металеві двері.

- під влаштованою добудовою першого поверху зведений підвал площею S = 3,56м х 3,4м = 12,10м2;

- над першим поверхом влаштоване горище, в якому можливе влаштування мансардного поверху;

- стіна горища ОСОБА_2 заходить на горище ОСОБА_1 на 22 см;

- на горищі влаштовані перегородки, встановлені вікна та розведена електропроводка;

- в стіні горища, яка виходить на частину будинку ОСОБА_1 влаштовані вікна (повинна бути глуха стіна по протипожежних нормах).

В результаті проведених будівельних робіт площа частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 збільшилась на: 10,5 м2.

Площа частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 збільшилась на: 30,70%.

2. Під добудованими приміщеннями 2-1 та 2-7 влаштований підвал, який не внесений у технічний паспорту № НОМЕР_1 виготовлений 06.11.2017 року (а.с.105-107). Площа підвалу становить: S = 3,56м х 3,4м - 12,10м .

Над першим поверхом влаштований балкон (козирок).

На першому поверсі влаштований ганок, який не внесений до технічного паспорту

АДРЕСА_2 . На проведення будівельних робіт на частині житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 відсутня проектна документація - будівельний паспорт або містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на реконструкцію об`єкта нерухомості.

Перевірити відповідність виконаних будівельних робіт проектній документації без її відсутності не надається за можливе.

4. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

ОСОБА_2 здійснювати будівництво на належній їй частині житлового будинку по АДРЕСА_1 повинна була на основі будівельного паспорту.

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

5. Забудова територій згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» стаття 27 може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівництво виконане ОСОБА_2 без будівельного паспорту забудови земельної ділянки. Виконані ОСОБА_2 будівельні роботи на житловому будинку по АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом.

6. В результаті проведених будівельних робіт частина житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 збільшилась на: 10,5м2.

Виконаний ОСОБА_2 вид будівництва відноситься до реконструкції.

7. Без дослідження за розвитком деформацій в житловому будинку з допомогою контрольних маяків встановити чи проходять деформації несучих конструкцій житлового будинку в даний час, чи вони стабілізувались і чи будуть вони розвиватись у майбутньому прогнозувати неможливо.

Допитаний в судовому засіданні експерт Грушицький І. підтримав висновки, викладенні ним у Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 362/23-22, складеному 25.05.2023 та вказав, що будівельні роботи виконані ОСОБА_2 на житловому будинку по АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

У ст. 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3.2. ДБН А. 2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.

Пунктом 3.21. ДБН А. 2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації за будівництво» встановлено, що реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників кількість продукту, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частини (за умови автономності).

Встановлено, що жодних доказів на підтвердження правомірності здійснених відповідачем робіт у житловому будинку по АДРЕСА_1 стороною відповідача суду не надано, в матеріалах справи відсутні будь-які дозвільні документи на проведення будівельних робіт, збільшення загальної площі будинку.

Судом встановлено, що збільшення геометричних розмірів будинку (на 10,5 м.кв.) по АДРЕСА_1 , було здійснено в результаті реконструкції вказаного житлового будинку.

У пункті 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, визначено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Згідно п. 1.4.1. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 квітня 2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 1.4.4. Наказу, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з пунктом 1.4.5 Правил № 76 для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поверхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Водночас згідно з пунктом 1.4.6 Правил № 76 власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

У пункті 1.4.3 Правил № 76 передбачено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку, що переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), яке передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування будинку, допускається за наявності відповідного на це дозволу.

ЖК України встановлено обов`язок отримувати дозвіл на прибудову, перепланування для «реконструкції», якщо такі дії передбачають втручання в несучі конструкції будинку.

Згідно ст.ст. 152, 154 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів здійснюють контроль за утриманням будинків (квартир), що належать громадянам.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 червня 2022 року у справі №761/6800/16-ц.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», передбачено одержання дозволу виконкому місцевої ради та згоди решти учасників спільної власності при проведенні прибудови, надбудови або перебудови жилих і підсобних приміщень будинку.

Згідно п.1.4.6. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 квітня 2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» для початку будівельних робіт достатньо направлення повідомлення або декларації до територіального органу державної архітектурно-будівельної інспекції з урахуванням категорії складності об`єктів будівництва.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», будівництвом є: нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Згідно вимог частини 1 статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Статтею 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що віднесення будівництва до категорії складності об`єктів будівництва здійснюється проектною організацією і замовником; від зазначеної категорії залежить склад дозвільної документації, необхідної для початку будівництва.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Абзацом 2 ч.2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1-2 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017 року, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками та заміна покрівлі будівель і споруд згідно із будівельними нормами без втручання в несучі конструкції може здійснюватися без отримання документів, які дають право на їх виконання.

В підтвердження законності здійснених відповідачем робіт, представник відповідача посилається на те, що рішенням Тернопільського міського суду від 19.10.2001 було зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не чинити перешкод та надати згоду на проведення капітального ремонту житлового будинку та перебудови господарської будівлі під літню кухню ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 . В позові про реконструкцію будинку перебудові частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належить позивачці ОСОБА_2 з надбудовою мансардного поверху, пробиття віконного прорізу в зовнішній стіні її житлового будинку та усуненні перешкод у проведенні текучого ремонту житлового будинку, стіни зі сторони відповідача ОСОБА_5 відмовлено.

Однак, суд звертає увагу, що вказане рішення суду стосувалася виключно дій та бездіяльності попереднього співвласника житлового будинку, а саме: ОСОБА_3 , а не співвласника, який є станом на дату заявлення позову, оскільки новим співвласником є позивач ОСОБА_1 .

Як вбачається із долученого до матеріалів справи розпорядження заступника міського голови Тернопільської міської ради М. Нетрибяка №8 від 01.07.2002, гр. ОСОБА_2 було дозволено добудувати веранду розміром 5,6 х 1,9 м. до належної частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , провести капітальний ремонт належної частини житлового будинку та перебудову господарської будівлі (літера «Б» по техпаспорту) під літню кухню згідно рішення суду м. Тернополя від 19.10.2001 року у справі №2-1217/2001 р., а також було зобов`язано ОСОБА_2 погодити проектну документацію в управлінні містобудування та архітектури.

Даним рішенням суду ОСОБА_2 не скористалася у встановленому законом порядку, нею не було погоджено проект у відповідній організації, а також ОСОБА_2 здійснювала самочинні будівельні роботи уже у період 2020 - 2021 років, про що свідчать фотодокази, які були долучені Позивачем до позовної заяви.

Те саме стосується і нотаріально засвідченої згоди ОСОБА_3 від 10.03.2014, оскільки отримання згоди є лише елементом для отримання відповідного будівельного паспорта та повідомлення про початок виконання будівельних робіт, сама по собі згода не породжує будь - яких прав для початку виконання будівельних робіт.

Водночас, Суд зауважує, що вказане вище рішення суду та нотаріально засвідчена згода, стосувалися попереднього власника, натомість новим власником 13/25 частин будинку являється позивач ОСОБА_1 , згоду якої відповідачем отримано не було, при тому, що як встановлено в судовому засіданні самочинні будівельні роботи відповідач розпочала в 2020-2021 роках.

Таким чином, надані стороною відповідача документи, а саме розпорядження заступника міського голови Тернопільської міської ради М. Нетрибяка №8 від 01.07.2002, рішення Тернопільського міського суду від 19.10.2001 та нотаріально засвідчена згода ОСОБА_3 від 10.03.2014, не можуть підміняти собою проектно-дозвільну документацію відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Одночасно за положеннями частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Зазначена позиція також викладена у Постанові Першої судової палати Касаційного цивільного Верховного Суду від 18 квітня 2018 року по справі №757/9131/15-ц, провадження № 61-7498св18.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (п.4 ч.2 ст.16 ЦК України).

Оцінюючи всі зібрані докази у своїй сукупності, матеріали справи, враховуючи порушення відповідачем вимог житлового та містобудівного законодавства, неотримання дозволу на проведення будівельних робіт (реконструкції) житлового будинку, чим порушено права позивача, як співвласника житлового будинку, а саме: здійснення відповідачем самочинного збільшення житлового будинку по АДРЕСА_1 , без погодженої проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування, беручи до уваги, що стіна горища ОСОБА_2 заходить на горище ОСОБА_1 на 22 см., чим порушує її права, як співвласника, з урахуванням того факту, що встановленні у Висновку експерта №362/23-22 від 25.05.2023 порушення, неможливо усунути іншим шляхом, як демонтажу усіх самочинних добудов, тому позовні вимоги про визнання будівництва (реконструкції) частини житлового будинку, що належить громадянці ОСОБА_2 за адресом: АДРЕСА_1 самочинним будівництвом та зобов`язати ОСОБА_2 , за власний кошт, привести належну їй частину житлового будинку за адресом: АДРЕСА_1 , до первинного стану, який зафіксований у договорі купівлі-продажу від 21 січня 1987 року, шляхом демонтажу усіх самочинних добудов, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що відповідачем здійснювались ремонтні роботи, під час яких не здійснювалось втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, а також те, що здійснення поточного ремонту горща не відноситься до будівництва, то і відповідно даний ремонт не може бути і самочинним будівництвом, то вказані твердження спростовуються висновком експерта №362/23-22 від 25.05.2023 за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи, згідно якого експерт вказав, зокрема, що: «Будівництво виконане ОСОБА_2 без будівельного паспорту забудови земельної ділянки. Виконані ОСОБА_2 будівельні роботи на житловому будинку по АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом. В результаті проведених будівельних робіт частина житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 збільшилась на: 10,5м2. Виконаний ОСОБА_2 вид будівництва відноситься до реконструкції».

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи те, що позов задоволено, у відповідності до статті 141 ЦПК України, із відповідача в користь позивача, слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 908, 00 грн. та витрат пов`язаних із проведення експертизи в розмірі 7 550,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 16, 76, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

УСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати будівництво (реконструкцію) частини житлового будинку, що належить громадянці ОСОБА_2 за адресом: АДРЕСА_1 самочинним будівництвом.

Зобов`язати ОСОБА_2 , за власний кошт, привести належну їй частину житлового будинку за адресом: АДРЕСА_1 , до первинного стану, який зафіксований у договорі купівлі-продажу від 21 січня 1987 року, шляхом демонтажу усіх самочинних добудов.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 гривень сплаченого позивачем судового збору, а також 7550,80 гривень сплачених позивачем за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Третя особа: відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, адреса: бульвар Шевченка, 1, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич