Справа № 358/2045/23 Провадження № 2/358/316/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебединець Г.С.

при секретарі Ведмеденко І.В.,

Богуславський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Лебединець Г.С., секретар судового засідання Ведмеденко І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення участників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за Договором №3080522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.08.2022 року у розмірі 64 504, 52,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9 099,99 грн., заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 55 404,53 грн., а також судові витрати на судовий збір в сумі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" зазначило, що 01.08.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 був укладений Договір №3080522 про надання коштів на умовах кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9100,00 грн., строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ "ПриватБанк", зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Лінеура Україна" та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором В372, що є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 01.08.2022 року на платіжну картку № НОМЕР_1 .

28.06.2023 року ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" уклали договір факторингу №28/06/23, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №3080522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.08.2022 року перейшло до ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс".

ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 28.06.2023 р. заборгованість становить 64 504,52 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 9099,99 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 55404,53 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс". За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Також, позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2024 р. відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши надані матеріали і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти.

01.08.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено Договір №3080522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого Товариство надало ОСОБА_1 грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту 9100,00 грн. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. (а.с. 7-15)

Відповідач погодився на укладення Договору №3080522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.08.2021 року, підписавши його та паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором В372.

Відповідно до п. 1.4 Договору, тип процентної ставки - фіксований. Стандартна процента ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах всього кредиту.

Згідно до п.1.5.1 Орієнтовна реальна річна процента ставка на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 29 653,85 % річних.

Відповідно до п.1.6.1. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору складає за стандартною ставкою 74292,40 грн.

ТОВ "Лінеура Україна" надало відповідачу кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , емітованої АТ КБ "ПриватБанк", виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі, що підтверджується довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішенні", яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. (а.с.19)

28 червня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" було укладено Договір відступлення прав вимоги №28/06/23, за умовами якого ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Лінеура Україна", включно і до ОСОБА_1 за договором №3080522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.08.2022 року. (а.с. 36-37)

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №28/06/23 від 28.06.2023 року позивач ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс"" набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 64504,52 грн. з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 9099,99 грн., заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 55404,53 грн. (а.с. 39)

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" за Договором відступлення прав вимоги №28/06/23 від 28.06.2023 року в сумі 64504,52 грн.

Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг"). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст..12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання.

В ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.

В ст.546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

У зв`язку з викладеним з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 64 504,52 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, на підтвердження яких позивачем були надані: договір про надання юридичних послуг від 03.07.2023 р. та акт приймання-передачі наданих послуг №20, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №20, суд зазначає наступне.

За змістом статті 134 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом із тим, суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічні позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 01.09.2022 по справі № 640/16093/21.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога адвоката полягала у вивченні матеріалів справи та судової практики, складанні позовної заяви та подання до суду. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивач отримав адвокатські послуги, суд вважає за необхідне стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, з огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються незначною кількістю нормативно-правових актів, стосовно них існує судова практика, складнощів щодо процесу доказування чи витребування доказів не виникало, суд вважає, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним, а тому, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За наведених обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судові витрати у вигляді, сплаченого судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" () заборгованість за кредитним Договором №3080522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.08.2022 року станом на 28.06.2023 року у розмірі 64 504 (шістдесят чотири тисячі п`ятсот чотири) грн. 52 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 9 099,99 (дев`ять тисяч дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп., заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 55 404 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста чотири) грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" судові витрати на судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець