Справа № 515/1289/23
Провадження № 2-о/513/20/24
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Шевченко Є.Д., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Логінова О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Ковпака Олександра Вікторовича, заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини,

у с т а н о в и в:

14 серпня 2023 року заявниця звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області із заявою в якій просить встановити факт постійного проживання із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її співмешканець ОСОБА_3 . З грудня місяця 2017 року вони проживали у фактичних шлюбних відносинах, і до дня смерті співмешканця вели спільне господарство. Організацією похорон співмешканця ОСОБА_3 займалась саме вона, цивільна дружина ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 залишилася частка у житловому будинку АДРЕСА_1 , яку він отримав, але не оформив спадкових прав до майна своєї дружини ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявниця є спадкоємцем четвертої черги за законом. За зверненням до державного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за не підтвердження сумісного проживання з спадкодавцем понад п`ять років на день відкриття спадщини. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 серпня 2023 року №432/02-31 зазначено, що 04 серпня 2023 року Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області заведена спадкова справа №179/2023 до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка подала заяву про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець, який проживав однією сім`єю не менш як п`ять років до дня його смерті. Заявниця вважає, що сукупність вказаних обставин надають достатньо підстав для висновку про те, що вона та ОСОБА_3 проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, витребувано спадкову справу.

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 грудня 2023 року зазначена цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2024 року справа передана судді Рязановій К.Ю.

Саратським районним судом Одеської області 25 січня 2024 року постановлено ухвалу, якою цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Одеської області, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті.

Під час розгляду справи заявниця та її представник підтримали заяву в повному обсязі. Також заявниця зазначила, що разом зі ОСОБА_5 вони проживали в одному дворі, в різних частинах будинку. Так сталося, що в листопаді 2017 року у нього померла дружина, вона її похоронила. В березні вже 2018 року в неї помер чоловік. У зв`язку з тим, що йому як чоловіку потрібно було попрати одяг, приготувати поїсти, так сталося, що з квітня 2018 року, вони почали проживати разом, у її частині будинку. Увесь цей час вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, разом купували продукти в магазині. Вона займалася його лікуванням, про що є довідка з лікарні. Йому робили операцію перед смертю в м. Одеса, а потім вона забирала його з моргу та повністю займалася похованням. З цього приводу може сказати, що вона ходила до сільської ради та просила допомоги з проведенням поховання, на що їй було відмовлено. Його частина будинку була оформлена на дружину, після її смерті спадщина автоматично перейшла до нього. Вона зверталася до нотаріуса, для того, щоб вступити в спадщину, проте їй було відмовлено, у зв`язку з необхідністю доведення факту проживання більше 5 років разом. Про наявність у нього дітей, може сказати те, що проживаючи 30 років в даному будинку, вона ніколи про наявність родичів у нього, чи його дружини не чула та не бачила. У його дружини, наскільки люди говорили, є син, який працює воєнним льотчиком у росії. Про наявність будь-яких інших родичів їй нічого не відомо. ЇЇ заявлена заява обумовлена тим, що вони з ним проживали разом, а також наявності бажання зробити один двір у будинку, оскільки без дозволу вона не може навіть воду провести чи лічильник поставити. Необхідний дозвіл дружини ОСОБА_6 , яка є власником цього будинку, оскільки не зважаючи на те, що будинок поділений на дві частини, адресу він має одну та одного власника.

Представник заінтересованої особи, Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, у судовому засіданні 11 квітня 2024 року заперечив проти задоволення заяви, оскільки померлий доводився заявниці сусідом. Крім того, Татарбунарським районним судом Одеської області у справі №515/307/23 від 11 травня 2023 року ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , яким визнано право власності 1/2 частину будинку за ОСОБА_7 . Крім того, у вересні 2019 року заявниця зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , тобто за чотири роки до подання позову, та на даний час перебуває у шлюбі. Померлий та заявниця є сусідами, відомостей про те, що вони проживали як подружжя матеріали справи не містять.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що будинок та заявницю, яка в ньому проживає, вона знає дуже давно, оскільки вони є сусідами. Даний будинок поділений на 2 частини, в кожному з яких, проживає своя родина. Так сталося, що в ОСОБА_6 померла дружина. ОСОБА_10 допомогла йому з похованням. Згодом, через 2-4 місяці в ОСОБА_11 помер чоловік, і вони з ОСОБА_12 зійшлися і почали проживати разом, вели спільне господарство, працювали разом, вона його доглядала, за потреби лікувала. Жили вони в частині будинку, що належала ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_12 помер, організацією його похорон займалася ОСОБА_11 . Дітей чи будь-яких інших родичів у нього чи у неї вона не бачила, і ніколи про це не чула, впродовж всього часу, скільки там проживає.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що знає заявницю з 1998 року, у тому будинку жили дві родини, у 2016 році померла жінка ОСОБА_12 , а через півроку помер чоловік заявниці. Заявниці було тяжко і вона почала доглядати за померлим, лікувати, варити йому їсти. Також вони разом садили город.

Заслухавши заявницю та її представника, представника заінтерисованої особи, свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наголошується, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02 травня 2023 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.8).

З договору від 14 жовтня 1987 року вбачається, що ОСОБА_15 продала 1/2 частину житлового будинку ОСОБА_4 .

З копії домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_2 убачається, що там прописані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13-15).

Відповідно до копії Додатку до розпорядження № 25-р від 18 лютого 2016 року Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області Про перейменування вулиць, провулків, площ, парків в м. Татарбунари Одеської області, вулиця 5 Грудня - перейменована на Лазарівська (а.с.16).

З копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 10 серпня 2023 року подала державному нотаріусу Саратської державної нотаріальної контори Одеської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав до майна своєї дружини ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . 04 серпня 2023 року Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа №179/2023 до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи, що ОСОБА_1 не надала документи, які підтверджують факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.17).

Суд критично відноситься до показань свідків, оскільки свідки не змогли пояснити ознаки ведення спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як подружжя, з чого дане господарство складалося, який був сумісний бюджет сім`ї, із яких коштів він складався, які були права і обов`язки кожного з подружжя в сім`ї, яке майно подружжя разом придбало для сім`ї, яким був матеріальний стан сторін та який вклад сторони робили у сумісне господарство відповідно свого матеріального стану та чим це доведено по справі.

З підстав постійного проживання разом ОСОБА_3 у житловому будинку АДРЕСА_1 , на момент смерті останнього, ІНФОРМАЦІЯ_7 , заявниця звернулася до суду для встановлення зазначеного факту з метою оформлення спадкових прав в порядку спадкоємства за четвертою чергою.

Згідно довідки № 01-22/93 від 11 серпня 2023 року виданої Відділом соціального захисту та охорони здоров`я Татарбунарської міської ради, ОСОБА_1 , мешканці АДРЕСА_1 у травні 2023 року нараховано та виплачено з міського бюджету адресну одноразову матеріальну допомогу на поховання сусіда у розмірі 1000,00 грн, відповідно до рішення виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 07 червня 2023 року № 115 «Про надання адресної матеріальної допомоги громадянам, які проживають на території Татарбунарської міської ради» (а.с.11).

Відповідно до заяви поданої заінтересованою особою, Татарбунарська міська рада Одеської області, померлий ОСОБА_3 був сусідом заявниці і заявниця отримала матеріальну допомогу на поховання сусіда.

Також, у своїх поясненнях у судовому засіданні заявниця вказала, що заява обумовлена наявності бажання зробити один двір у будинку, оскільки без дозволу вона не може навіть воду провести чи лічильник поставити. Необхідний дозвіл дружини ОСОБА_6 , яка є власником цього будинку, та яка померла, оскільки не зважаючи на те, що будинок поділений на дві частини, адресу він має одну та одного власника. Також, у судовому засіданні заявниця зазначила, що у померлих є син, місце знаходження якого їй не відомо.

Крім того, в ході судового розгляду виявлені розбіжності у інформації викладеної у заяві та показах наданих заявницею, зокрема заявниця в своїй заяві зазначила, що вона з грудня місяця 2017 року проживала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_3 , однак у судовому засіданні заявниця зазначила, що її чоловік помер у березні 2018 року, і вже з квітня 2018 року вони перебували у фактичних шлюбних відносинах із померлим спадкодавцем.

Також, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 із вересня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Метою звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем разом на час відкриття спадщини є реалізація права на спадкування ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на 1/2 будинку, розташованого на території АДРЕСА_1 .

Оскільки, судом під час розгляду справи встановлено, що існує спір щодо права на спадкування заявником майна померлого ОСОБА_3 , суд доходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право на звернення до суду за захистом цивільного права, яке він вважає порушеним, в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 258-261, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Ковпака Олександра Вікторовича, заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К. Ю. Рязанова