ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3317/24 Справа № 219/1605/22 Суддя у 1-й інстанції - Медінцева Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу, за апеляційною скаргою відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 грудня 2023 року, ухваленого суддею Медінцевою Н.М. у місті Дружківка Донецької області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

В лютому 2022 року до Дружківського міського суду в Донецькій області надійшла позовна заява ОСОБА_2 , який діє в інтиресах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою і спадкоємицею померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії померлого.

15.02.2021 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса і Жовтоводським державним нотаріусом Морозюк В.О. було відкрито за заявою позивача спадкову справу №37/2021.

Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з грошових внесків з належними відсотками, які знаходяться в АТ «Ощадбанк», а також недоотриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 18.02.2018 та за період з 18.02.2018 по 31.10.2020 у сумі 492 596,29 грн., що належали померлому спадкодавцю згідно довідки Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Після цього позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із вказаним свідоцтвом, але відповідач відмовив у видачі грошових коштів навіть за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.04.2021.

Надалі адвокатом позивача до відповідача 30.08.2021 та 21.09.2021 спрямовано два адвокатські запити з проханням надання повної інформації щодо нарахованої однак невиплаченої пенсії ОСОБА_3 за період з 01.01.2016 по 31.10.2020, а також причини ненадання повної інформації на запит державного нотаріуса Морозюк В.О.

08.09.2021 та 30.09.2021 адвокатом позивача було отримано від відповідача відповідь на адвокатський запит, яким пенсійний фонд повідомив, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримував пенсію за віком на пільгових умовах, як внутрішньо переміщена особа. 05.10.2020 пенсійна справа знята з обліку у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 . На думку відповідача, нараховані суми пенсії відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим вищезазначений розмір недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на спадщину, із оформленим свідоцтвом про спадщину. Відповідач чітко не зазначив чому не виплатив позивачці, як спадкоємцю померлого батька, суми недоотриманої пенсії, проте факт нарахування спірної пенсії відповідач не спростовує.

Крім того, відповідач умисно не вказав у своєї довідці від 08.09.2021 року за№ 46/12-05/5101БТ повний розмір заборгованості за пенсією, яку зажиття неотримав ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , і яка повинна була увійти до складу спадщини після його смерті. Ця заборгованість складається за період:з 01.01.2016 по 18.02.2018 у розмірі 207 403,71 грн., та за період з 18.02.2018 по 31.10.2020 у розмірі 492 596,29 грн., на загальну суму 700 000 грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 29 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом задоволені в повному обсязі.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на користь позивача ОСОБА_1 набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.10.2020 в розмірі 700 000 грн., після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на користь позивача ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 грн.

Не погодившись із ухваленим рішенням відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав апеляційну скаргу, просив рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

При цьому скаржник зазначає, що виплата пенсії ОСОБА_3 була проведена по березень 2016 року, пенсійна справа знята з обліку 01.11.2020 у зв`язку зі смертю пенсіонера. Вказує, що судом не взято до уваги, що за життя ОСОБА_3 за поновленням виплати пенсії не звертався. Зазначає, що не виплачені ОСОБА_3 суми пенсії за період з квітня 2016 року по січень 2018 року відсутні. У березні 2021 року відповідачем з урахуванням вимог ч.1 ст.46 Закону України №1058 проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 на запит державного нотаріуса Морозюк В.О. та надіслано довідку про суми недоотриманої пенсії, яка склала 492 596,29 за період з 18.02.2018 по 31.10.2020. Позивач звернулася до відповідача із заявою №7828 12.08.2021 щодо виплати пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та за результатами розгляду наданих документів, з урахуванням вимог ч.1 ст.46 Закону України №1058 позивачу проведено нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 413 850,39 грн. за період з 11.08.2018 по 31.10.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, представник позивача ОСОБА_5 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 грудня 2023 року, без змін.

Через підсистему "Електронний суд" 09.04.2024 від представника позивача ОСОБА_5 надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду справи за відсутності позивача ОСОБА_1 та її представника.

Заслухавши суддю доповідача, думку представника відповідача ОСОБА_6 , яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляцйна скарга сторони відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у віці 86 років, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 01.12.2020, актовий запис №806.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 28.04.2021 Жовтоводським державним нотаріусом Морозюк В.О., позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки є його донькою.

Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з грошових внесків з належними відсотками, які знаходяться в АТ «Ощадбанк», а також недоотриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 18.02.2018 та за період з 18.02.2018 по 31.10.2020 у сумі 492 596,29 грн., що належали померлому спадкодавцю згідно довідки Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Згідно розрахунку представника позивача сума недоотриманої пенсії становить за період 01.01.2016 по 18.02.2018 у розмірі 207 403,71 грн., та за період з 18.02.2018 по 31.10.2020 у розмірі 492 596,29 грн., на загальну суму 700 000 грн.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходив з того, що позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти в сумі 700 000,00 грн. нарахованої, але не отриманої пенсії, тому позивач як спадкоємець набула право на отримання невиплаченої пенсії, при цьому, спадкоємець має право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця, без обмеження будь-яким часом.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони Відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до норм ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

У відповідності до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259цього Кодексу.

Згідно норм ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до норм ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст.1227 ЦК України.

Згідно зі ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Зміст ч.3 ст.52 Закону України №1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Окрім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Під час судового розгляду справи суд першої інстанції встановив, що сума невиплаченої пенсії померлого ОСОБА_7 складає 492 596,29 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та за розрахунком представника позивача 207 403,71 грн. за період 01.01.2016 по 18.02.2018, що разом складає 700 000 грн.

Відповідач, на підтвердження правомірності своїх дій посилається на положення ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно пп.2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера.

При оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набула всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого вона набула є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повністю узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд першої інстанції правильно відхилив доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Окрім того, зміст ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Норми ЦК України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч.2 та 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Отже, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування положень ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неотриману суму пенсії померлого батька ОСОБА_3 , яка становить 492 596,29 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 492 596,29 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та за розрахунком представника позивача 207 403,71 грн. за період 01.01.2016 по 18.02.2018, що разом складає 700 000 грн.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про повне задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 09 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді