Справа №331/49/24
Провадження №2/333/2255/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158 Б, ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) про стягнення залишку надмірно виплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2024 року представник Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області Литвинець Ю.С. звернулася через систему «Електронний суд» до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача на їх користь надмірно виплачену пенсію у розмірі 2 6100 грн. за період з 01.12.2020 року по 31.11.2021 року та судового збору у розмірі 2147,20 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2024 року матеріали зазначеної цивільної справи були передані на розгляд до Комунарського районного суду м. Запоріжжя за територіальною підсудністю.

12.02.2024 року ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холода Р.С. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідач перебувала на обліку як особа, яка отримувала пенсію по інвалідності 3 групи, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що настала внаслідок загального захворювання.

За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2 та згідно довідки МСЕК, інвалідність відповідачу була встановлена по 30.11.2020 року.

Згідно листа комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради, який надійшов до позивача в листопаді 2021 року, стало відомо, що ОСОБА_2 з 01.12.2020 року фактично втратила статус особи з інвалідністю.

За час отримання пенсії, за який ОСОБА_2 не була не визнана особою з інвалідністю, а саме з 01.12.2020 року по 30.11.2021 року утворилась переплата пенсії в сумі 26 100 грн. Для вирішення питання щодо утримання виявленої переплати ОСОБА_2 було направлено повідомлення, пропонувалось їй повернути виявлену переплату на рахунок управління. На теперішній час відповідач до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області не зверталась, зайво виплачені кошти від неї не надходили.

Невнесення ОСОБА_2 суми заборгованості перешкоджає своєчасному отриманню пенсій та інших соціальних виплат іншими громадянами, чим завдається істотної шкоди їх законним правам та інтересам, та певною мірою завдає перешкоду здійсненню соціальних гарантій з боку держави.

Таким чином, безпідставно набута відповідачем пенсія, фактично, є завданням шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові, просив суд задовольнити вимоги. Додатково зазначив, що ОСОБА_2 отримувала пенсію по інвалідності, проте строк дії інвалідності сплив 30.11.2020 року, у подальшому статус особи з інвалідністю підтверджено не було, тому пенсію в розмірі 26100 грн. відповідач отримала неправомірно. На вимогу розпоряджень та постанов Кабінету Міністрів України, починаючи з 19.12.2020 року на території України запровадився карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом, який у подальшому неодноразово продовжувався і діяв по 30.06.2023 року. У цей період ПФУ продовжувалися виплати особам, які отримували пенсію по інвалідності.

Відповідач ОСОБА_2 під час судового розгляду позов визнала повністю, зазначила, що отримала статус інваліда 3 групи з грудня 2017 року, кожного року повинна була його підтверджувати. У грудні 2018 року та у грудні 2019 року підтвердила інвалідність, востаннє строк було встановлено до грудня 2020 року. У грудні 2020 року МСЕК їй не підтвердила інвалідність, але пенсію по інвалідності вона дійсно отримувала до грудня 2021 року. Вона повинна була повідомити Пенсійний фонд про цю обставину (не підтвердження статусу особи з інвалідністю), проте через запровадження карантину цього не зробила.

Суд, розглянувши позов, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 256880 ОСОБА_2 13.11.2019 року (огляд повторний) встановлена 3 група інвалідності, загальне захворювання, строком до 01.12.2020 року (а.с. 23 зворіт-24, 27-28).

ОСОБА_2 була призначена пенсія по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по період встановлення інвалідності а саме: з 01.12.2019 року по 30.11.2020 рік (а.с.12), у подальшому з 01.12.2020 року по 31.10.2021 року, про що свідчать протоколи про призначення пенсії (а.с. 13-22).

У судовому засіданні представник позивач зазначив, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у випадку пропуску строку повторного огляду особою з інвалідністю, що отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначеного карантину.

Як встановлено судом згідно листа Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради ОСОБА_2 з 01.12.2020 року втратила статус особи з інвалідністю, тобто не була такою визнана (а.с. 24-26).

За час отримання пенсії, за який ОСОБА_2 не була визнана особою з інвалідністю, а саме з 01.12.2020 року по 30.11.2021 року утворилась переплата пенсії в сумі 26 100,00 грн.

Для вирішення питання щодо утримання виявленої переплати позивачем ОСОБА_2 було направлено повідомлення, пропонувалось повернути виявлену переплату на рахунок управління (а.с. 11 зворот).

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ.

Згідно вимогам ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до абз.10 Розділу IV зазначеного порядку представник ПФУ видає пенсіонеру пам`ятку, що зберігається у пенсійній справі, відповідно до якої пенсіонери впродовж 10 днів зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або продовження, припинення її виплати, з наданням документів, що підтверджують у т.ч. про припинення особливого статусу.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припинити виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів.

Саме до таких правових висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах по справах: № 711/1509/17 від 12.12.2018 року, № 554/1809/17 від 21 червня 2018 року, №307/2100/16-ц від 31.10.2018 року, № 487/2596/17 від 13.04.2020 року.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини відповідача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Суд встановив, що ОСОБА_2 не виконала свій обов`язок щодо своєчасного повідомлення позивача. Переплата пенсії по інвалідності виникла саме з вини ОСОБА_2 , яка не повідомила Управління про не встановлення їй інвалідності та не повернула надміру виплачені кошти.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2147,20 грн.

Керуючись ст. 1215 ЦК України, ст.ст.19, 48, 81, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158 Б, ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення залишку надмірно виплаченої пенсії - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158 Б, , р/р НОМЕР_2 в філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) суму залишку надмірно виплаченої пенсії за період з 01.12.2020 року по 30.11.2021 року в розмірі 26 100 (двадцять шість тисяч сто) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158 Б, , р/р НОМЕР_2 в філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) суму сплаченого судового збору в розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.03.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод