Провадження №: 4-с/336/16/2024
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С., розглянувши скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної Ірини Вікторівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга акціонерного товариства «Українська залізниця», заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання дій протиправними, які полягають у поверненні стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання з підстав невідповідності виконавчого документу вимогам статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, з підстав не зазначення у виконавчому листі дати народження, ідентифікаційного коду боржника.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2023 року у справі № 336/284/22 позовну заяву акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» до комісії по трудовим спорам структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонного депо» регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства «Українська залізниця», ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення комісії по трудовим спорам - задоволено.

Скасовано рішення комісії по трудових спорах виробничого підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» від 21.12.2021 року № 15 про скасування наказу від 09.12.2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » - задоволено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2023 року заяву АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про ухвалення додаткового рішення у справі № 336/284/22 за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» до комісії по трудовим спорам структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонного депо» регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства «Українська залізниця», ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення комісії по трудовим спорам задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий) та комісії по трудовим спорам структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонного депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» судовий збір по 2481 грн. з кожного.

На виконання вищезазначеного додаткового рішення суду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 06.11.2023 видано виконавчий лист, який позивачем (стягувачем) було пред`явлено до примусового виконання до Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - .

25.01.2024 року на адресу стягувача рекомендованим листом надійшло повідомлення від 17.01.2024 року (вихідний №4336) головного державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної Ірини Вікторівни про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав не відповідності виконавчого документу вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, з підстав відсутності дати народження, реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорту боржника ОСОБА_1 .

Отримавши та ознайомившись зі змістом вказаного повідомлення від 17.01.2024 року та з підставами повернення виконавчого документу, стягувач вважає такі дії головного державного виконавця Тішиної Ірини Вікторівни незаконними з огляду на те, що такі протиправні дії порушують право АТ «Укрзалізниці» на обов`язкове виконання додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2023 року.

В судове засідання старший державний виконавець Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тішина Ірина Вікторівна не з`явилась, направила відзив, у якому, заперечуючи проти скарги, послалася на те, що: «17.01.2024 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»: «У виконавчому документі відсутні дані щодо дати народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серій та номер паспорта боржника, чим порушено вимоги ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у виконавчому документі зазначаються реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника (для фізичних осіб - платників податків)».

Також державний виконавець просив розглянути справу без участі представника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Представник скаржника АТ «Українська залізниця» в судове засідання не з`явився, просив суд проводити розгляд справи без його участі, скаргу задовольнити.

Ухвалою суду від 29.01.2024 скаргу прийнято до провадження та призначено дату судового засідання.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши скаргу та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2023 року заяву АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про ухвалення додаткового рішення у справі № 336/284/22 за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» до комісії по трудовим спорам структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонного депо» регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства «Українська залізниця», ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення комісії по трудовим спорам задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий) та комісії по трудовим спорам структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонного депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» судовий збір по 2481 грн. з кожного.

На виконання вищезазначеного додаткового рішення суду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 06.11.2023 видано виконавчий лист з, який позивачем (стягувачем) було пред`явлено до примусового виконання до Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - .

25.01.2024 року на адресу стягувача рекомендованим листом надійшло повідомлення від 17.01.2024 року (вихідний №4336) головного державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної Ірини Вікторівни про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав не відповідності виконавчого документу вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, з підстав відсутності дати народження, реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорту боржника ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно частини 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається з матеріалів справи заявником скаргу на бездіяльність посадових осіб виконавчої служби подано в строки передбачені діючим законодавством.

Спірні правовідносини у справі виникли з приводу законності повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання у разі не зазначення в ньому ідентифікаційного коду боржника - юридичної особи, а також з приводу дотримання державним виконавцем триденного строку повернення виконавчого документа, якщо він не відповідає вимогам, передбаченим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (чинного на момент винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII визначає, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Приписи наведених норм кореспондують з критеріями, на відповідність яким суди перевіряють рішення, дії та бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а також узгоджуються із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання наслідків не зазначення у виконавчому листі ідентифікаційного коду боржника - юридичної особи, варто вказати таке.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Статтею 4 ч. 4 п. 6 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

6) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

7) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

8) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну, а тому відсутність у виконавчому листі дати народження, РНОКПП та паспортних даних боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV передбачалось, що у виконавчому документі зазначається, зокрема, ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб).

Перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження було наведено у статті 26 вказаного Закону, пунктом 6 частини першої якої передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Верховний Суд України, вирішуючи питання не зазначення певних даних про особу боржника, у своїй постанові від 21 травня 2014 року (справа №6-45цс14) дійшов висновку, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

До того ж Закон України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну (пункт 3 частина третя статті 11 цього Закону).

Зазначена правова позиція була підтримана й Верховним Судом у постанові від 5 вересня 2019 року (справа №810/3107/15).

З матеріалів цивільної справи вбачається, що в матеріалах справи відсутні документи щодо ідентифікаційного коду боржника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відповідача, чим обумовлено не зазначення цих відомостей у рішенні суду та виконавчому листі. Водночас однією з основних засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень.

Таким чином, отримавши виконавчий лист без зазначення відомостей, за допомогою яких можна ідентифікувати особу боржника, виконавець мав право одержати таку інформацію від державних органів, підприємств, установ, організацій, а також безпосередньо від стягувача, адже комісія по трудовим спорам виробничого підрозділу «Запорізьке моторвагонне бюро» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» є структурним підрозділом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Натомість державним виконавцем відповідних заходів вжито не було, а одразу прийняте рішення про повернення виконавчого документу без виконання, що суперечить засаді виконавчого провадження щодо обов`язковості виконання рішень.

При цьому невідомо, чи взагалі має боржник ідентифікаційний номер, адже є структурним підрозділом підприємства, а не окремою юридичною особою.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави щодо визнання неправомірним дій державного виконавця щодо повернення виконавчого листа без виконання.

Підстав для зобов`язання Центрального ВДВС у м. Запоріжжя вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа суд не вбачає, адже цей обов`язок органу ДВС прямо передбачений Законом України «Про виконавче провадження», тож немає підстав для додаткового покладення цього обов`язку рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447, 448, 450 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішіної Ірини Вікторівни полягають у поверненні стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документа виконавчого листа, виданого 06.11.2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2023 року у справі №336/284/22, - про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108; ) судового збору у розмірі 2481,00 гривень.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Суддя: Н.С. Звєздова