Номер провадження: 22-ц/813/114/24
Справа № 09082024
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одеса справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлової будівлі кафе-бару, загальною площею 663,2 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 шляхом продажу цього майна на прилюдних торгах. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 01.06.2007 року був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 210 000 дол.США, а остання зобов`язалась щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,85 % річних, здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 31.05.2017 року (т.1, а.с 1-62).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» було вирішено задовольнити. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за договором про надання кредиту №2007/13-2.06/344 від 01.06.2007 року у загальному розмірі 121 312, 44 дол. США - звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно нежитлові будівлі кафе-бару, загальною площею 663,2 кв.м., розташовані по АДРЕСА_1 , шляхом продажу цього майна на прилюдних торгах за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення торгів на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні (т.2, а.с 16-19).

18.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 20.09.2017 року (т.2, а.с 27-31). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.04.2018 року дану заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т.2, а.с 76-77).

03.08.2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення звернулася ОСОБА_2 (т.2, а.с 82 -87). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.08.2018 року заяву ОСОБА_2 повернено заявнику без розгляду (т.2, а.с 94-99).

20.08.2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , із заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.08.2018 року (т.2, а.с 95-99). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було повернуто без розгляду (т.2, а.с 104-105).

11.08.2019 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення (т.2, а.с 108-111). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.08.2019 року заяву ОСОБА_1 вирішено повернути заявнику без розгляду (т.2, а. с 116-117).

28.11.2019 року ОСОБА_1 знову звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення (т.2, а.с 122-126).

10.12.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.09.2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, подану до Малиновського районного суду м. Одеси 28 листопада 2019 року залишено без розгляду (т.2, а.с 135-136).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, 28.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що вважає вищезазначену ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає беззаперечному скасуванню. Як зазначає апелянт, він не отримував жодної повістки, повідомлення про виклик в судове засідання яке було призначено на 20 вересня 2017 року, тому не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а посилання суду першої інстанції на положення ст. 44 ЦПК України про нібито зловживання ним своїми процесуальними правами є надуманим і безпідставним (т. 2, а.с. 149-150).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.02.2020 року було відкрито апеляційне провадження (т. 2, а.с. 155-157) та ухвалою від 07.04.2020 року справу призначено до розгляду (т. 2, а.с. 194).

06.07.2023 року апеляційним судом було постановлено ухвалу про залучення Акціонерного товариства «Сенс Банк» до участі у цивільній справі як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (т. 3, а.с. 202-203).

Ухвалою від 06.07.2023 року Одеським апеляційним судом за заявою представника АТ «Сенс Банк» - Борщенка Костянтина Юрійовича було вирішено зупинити провадження у цивільній справі № 521/6783/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 521/2514/23 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ЛАЙТ ІТ», ОСОБА_4 про визнання предметом іпотеки нерухомого майна (т. 3, а.с.207-209).

16.01.2024 року постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі та справу призначено до розгляду на 21.03.2024 року (т. 3, а.с. 225-226).

Учасники провадження своїм правом закріпленим положеннями ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони про дату, час та місце судового розгляду повідомленні належним чином в судове засіданні не з`явилися. Причини такої неявки суду не повідомлено, клопотання про відкладення судового засідання/розгляду за відсутності на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).

Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційним судом встановлено наступні обставини справи.

Приймаючи оскаржуване рішення щодо залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив із того, що останній неодноразово звертався до суду із відповідними заявами, які ухвалами Малиновського районного суду м. Одеса від 12.04.2018 року, 08.08.2019 року, 27.08.2019 року, 20.08.2019 року були повернуті без розгляду, при цьому, зазначені ухвали в суді апеляційної інстанції оскаржувані заявником не були, в тому числі й не оскаржувалося безпосередньо заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 20.ю09.2017 року, а тому подання ОСОБА_1 чергової заяви про перегляд заочного рішення визнається судом як зловживання процесуальними правами з метою безпідставного затягування та перешкоджання виконанню судового рішення по справі та у відповідності положень ч. 3 ст. 44 ЦПК України, вказана заява підлягає залишенню без розгляду.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 284 ЦПК України, передбачено право відповідача на звернення до суду із відповідною заявою про перегляд заочного рішення суду. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч. 2 ст. 284).

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч. 4 ст. 287).

Матеріалами справи, в свою чергу встановлено, що відповідач ОСОБА_1 18.10.2017 року, скориставшись своїм правом передбаченим ст. 284 ЦПК України, звернувся до суду із відповідною заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 20 вересня 2017 року (т. 2, а.с. 27-31). За результатами розгляду такої заяви 12 квітня 2018 року було постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення (т. 2, а.с. 76-77). При цьому, відповідачу неодноразово направлялися засобами поштивого зв`язку судові повістки про виклик в судове засідання на адресу, зазначену ним особисто як засіб зв`язку безпосередньо в поданій заяві про перегляд заочного рішення (т. 2, а.с. 36, 66), однак рекомендовані повідомлення із позначкою «за закінченням строку зберігання» поверталися на адресу суду.

В подальшому, 20.08.2018 року ОСОБА_1 повторно було подано заяву про перегляд заочного рішення, яка в свою чергу, за змістом ідентична попередній заяві від 18.10.2017 року. Вказану заяву про перегляд від 20.08.2018 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 27.08.2019 року було повернено без розгляду, обґрунтовуючи тим, що питання щодо перегляду заочного рішення вже було розглянуто Малиновським районним судом, за результатами якого винесено відповідну ухвалу суду (т. 2, 104).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.09.2019 року відповідач повторно звертається до суду із заявою про перегляд заочного рішення (т. 2, а.с.108-111), при цьому, 18.09.2019 року звернувся до суду із заявою про залишення поданої ним заяви про перегляд заочного рішення від 11.09.2019 року без розгляду (т. 2, а.с. 113). 20.09.2019 року Малиновським районним судом м. Одеса, посилаючись на відповідні положення ст. 44 ЦПК України, в тому числі ст. 183 ЦПК України, було залишено без розгляду (т. 2, а.с. 116-117).

Натомість, всупереч відповідним положенням ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 вчетверте 28.11.2019 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення (т. 2, а.с. 122- 126), яка ухвалою від 10.12.2019 року було залишено без розгляду, посилаючись відповідні положення ст. 44 ЦПК України. При цьому, відповідачеві було роз`яснено його право на оскарження заочного рішення в загальному (апеляційному) порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; тощо.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

За наведених обставин справи, судом першої інстанції в свою чергу вірно зроблено висновок щодо визнання чергової поданої відповідачем заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, зважаючи на систематичність звернення останнього із відповідними заявами про перегляд такого рішення та відповідно обізнаність останнього про наявність відповідних ухвал суду першої інстанції по суті поданих ним особисто заяв, роз`яснюючи, при цьому у вказаних ухвалах суду, право відповідача, як і інших учасників провадження, на оскарження рішення суду в апеляційному порядку. Однак, протягом всього періоду часу, починаючи з моменту ухвалення оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції від 20 вересня 2017 року та постановлення першої ухвали про залишення заяви про перегляд без задоволення, із відповідною скаргою про перегляд даного заочного рішення в апеляційному порядку, відповідач не завертався. Дані обставини, в свою чергу також підтверджують факт обізнаності відповідача про ухвалення оскаржуваного рішення та відповідно залишення заяви про перегляд від 10.10.2017 року без розгляду, зважаючи на повторні звернення ОСОБА_1 із відповідними заявами. Тобто, відповідач, будучи обізнаний про наявність постановленої Малиновським районним судом м. Одеса ухвали від 12.04.2018 року, нехтуючи своїми правами передбаченими положеннями ст. 352 ЦПК України, які останньому в свою чергу було неодноразово роз`яснено, систематично звертався до суду із заявами про перегляд, що в розумінні положень ст. 44 ЦПК України визнається судом як відповідне зловживання учасником справи своїми закріпленими безпосередньо ст. 43 ЦПК України правами.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія А, №303-А, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені доводи апелянта не знайшли свого належного підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України оскаржувану ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 10 грудня 2019 року залишає без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік