Провадження № 2/325/910/24
Справа № 756/3755/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Діденка Є.В.,

за участю секретарів судового засідання Войтенка В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кириллова М.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав споживача,

встановив:

23.10.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить: стягнути з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» вартість оплаченої і не облікованої електроенергії з 01.07.2020 по 14.07.2023 у сумі 11 368,56 грн., а також вартість встановлення багатозонного лічильника у сумі 2700,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що з 01.06.2023 р. відбулось підвищення ціни на електроенергію, 1 кВт складає 2,64 грн. За інформацією з сайту оператора системи розподілу ДТЕК Київські електромережі позивач дізнався, що лічильник електроенергії, який встановлений у його квартирі, останній раз проходив повірку у 2003 році, повірка мала бути у 2011 році, але відповідач її не проводив.14.07.2023 р. позивач здійснив заміну старого лічильника на новий, однак старий лічильник було замінено на одно тарифний, хоча позивач просив замінити на багато тарифний. Позивача не влаштувала така заміна, і 20.10.2023 р. позивач за власні кошти замінив лічильник на багато тарифний. Такий лічильник дозволяє економити електроенергію, оскільки з 23.00 до 07.00 тариф складає 0,5 фіксованої ціни. Позивач стверджує, що відповідач порушив його права споживача, оскільки відмовившись встановити йому багатозонний лічильник, поставив його у нерівне становище у порівнянні з іншими споживачами, яким такі лічильники встановлюються. Лічильник позивача не був повірений 12 років, а тому у відповідача були відсутні підстави для нарахування оплати за електроенергію по показам лічильника. Отже сплачена позивачем сума за електроенергію у межах строку позовної давності в розмірі 11368,56 грн. з 01.07.2020 по 14.07.2023 р. підлягає стягненню з відповідача. Також, оскільки відповідач неправомірно відмовив позивачу у заміні лічильника на багатозонний, але іншим споживачам такі лічильники встановлюються, то з відповідача слід також стягнути вартість придбаного позивачем лічильника 2700,00 грн.

Ухвалою судді від 01.11.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження, справа призначена до розгляду.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

30.01.2024 р. до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав, просив поновити строк на подання відзиву та зазначив, що з 01.01.2019 р. не є енергопостачальною організацією, а є оператором системи розподілу. 214.07.2023 р. фахівці відповідача виконали планову заміну електролічильника за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із закінченням міжповірочного інтервалу. Замість демонтованого лічильника № 0029082 з обмінного фонду відповідача встановлено прилад обліку типу НІК 2102-04 (6) № 0986067 на початкових показах 024420 кВт/г, опломбовано пломбою. Вказаний прилад обліку має клас точності 1.0, що забезпечує належну точність визначення кількості відпущеної електроенергії, та відповідає вимогам нормативно-правових актів. Демонтований у позивача лічильник було перевірено у метрологічній лабораторії та встановлено, що метрологічні параметри електролічильника відповідають класу точності лічильників даного типу, що підтверджено Актом № 534 від 21.01.2023 р. Отже, твердження позивача про безпідставність нарахування електроенергії є необґрунтованими. Крім того, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не є електропостачальною організацією, а тому не має відношення до спожитої позивачем електроенергії за вказаний період і сплати за неї, сума 11368,56 грн. сплачувалась по рахункам ТОВ «Київські енергетичні послуги». Стосовно стягнення вартості багатозонного лічильника, відповідач зазначив, що відповідно до інвестиційної програми, схваленою постановою НКРЕКП № 355 від 28.02.2023 р., не передбачалась заміна лічильника на багатофункціональний за адресою позивача. Відповідно до п.п. 18 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, п.п 2 п. 5.6.1 ККОЕЕ, відповідач провів позивачу планову заміну лічильника, а заміна лічильника на багатотарифний не відноситься до планової заміни і має здійснюватись за кошти споживача.

30.01.2024 р. відповідач подав клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у НКРЕКП інформацію з інвестиційної програми на 2023 р. про наявність/відсутність адреси позивача на заміну приладу обліку електричної енергії на багатофункціональний.

20.02.2024 р. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що подані відповідачем документи не засвідчені у встановленому порядку, тому їх не можна брати до уваги; перевірка лічильника проводилась працівниками відповідача, а тому її не можна вважати об`єктивною. Стосовно стягнення вартості лічильника, зазначає, що відповідач отримував кошти на заміни лічильників на багатозонні, але не використовував їх за призначенням, нав`язав позивачу, як монополіст на ринку, невигідні умови щодо заміни лічильника.

В судовому засіданні 19.03.2024 р., судом без виходу до нарадчої кімнати, в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено за необґрунтованістю.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши зібрані у справі письмові докази у сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом обставини і відповідні правовідносини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомленням про приєднання до договору, о/р НОМЕР_1 , а відповідач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є оператором системи розподілу електричної енергії.

03.07.2023 р. позивач звернувся із заявою до Управління (інспекції) самоврядного контролю виконавчого органу Київської міської ради про заміну/повірку лічильника електроенергії, оскільки строк повірки вийшов у 2011 р. Також, просив перерахувати сплачені ним раніше кошти, оскільки немає законних підстав для нарахувань за споживання. Також у заяві зазначив, що на його думку, встановлення іншого типу лічильників, ніж багатозонні, можна розцінювати як нерівне та дискримінаційне відношення до споживачів.

Згідно з Актом № КЕМ 2326776 від 14.07.2023 р., за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що вийшов термін д/п, представником відповідача проведено заміну приладу обліку № 0029082 та встановлено прилад обліку типу НІК 2102-04 (6) № 0986067 на початкових показах 024420 кВт/г, клас точності 1.0.

Згідно з Актом № 534 проведення експертної перевірки лічильника електроенергії від 21.07.2023 р., та актом технічного огляду приладу, протоколом перевірки метрологічних характеристик, метрологічні параметри приладу обліку № 0264320 відповідають класу точності.

У листі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» від 21.07.2023 р. № 1/3/012/23143 повідомлено, що з обмінного фонду товариства позивачу проведено заміну приладу обліку. Також, проведено перевірку приладу обліку, демонтованого у позивача та ознак втручання не встановлено, його метрологічні параметри відповідають класу точності лічильників даного типу. Також, роз`яснено, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не зобов`язаний на власний рахунок проводити заміну лічильників на багатофункціональні у побутових споживачів, такі прилади встановлюються за ініціативи клієнта і за його кошти.

Згідно з видатковою накладною і банківською випискою, за лічильник NIK 2100 позивач сплатив 09.10.2023 р. 2700,00 грн.

Відповідно до Акту № КЕМ 020248 від 20.10.2023 р., за адресою: АДРЕСА_1 , представником відповідача проведено заміну приладу обліку № № 0986067 та встановлено прилад обліку типу НІК 2100 № 20341327, клас точності 1.0.

Згідно з наданими позивачем відомостями з сайту «Ясно», з 01.07.2020 р. по 14.07.2023 р. він сплатив за електричну енергію 11 368,56 грн.

Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права.

Статтею 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що порушеннями прав споживачів вважаються, зокрема: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору.

У підпункті 28 пункту 1.2.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 311 від 14.03.2018 р. (далі - ККОЕЕ) вказано:

інтервальний лічильник - лічильник електричної енергії, що вимірює обсяг електричної енергії, формує та відображає результат вимірювання диференційовано за періодами часу;

лічильник електричної енергії (лічильник) - ЗВТ, що здійснює вимірювання та реєстрацію кількості електричної енергії та, опціонально, величини електричної потужності, параметрів якості електричної енергії та безперервності її розподілу, інших фізичних параметрів електричної енергії в точці вимірювання.

Згідно з підпунктом 2 пункту 5.6.1 ККОЕЕ, дії щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, які ініційовані замовником (споживачем або іншими учасниками ринку) або які вимагаються нормативно-правовими актами, здійснюються за рахунок замовника або ВТКО відповідно, якщо інше не встановлено законом, зокрема: заміна (зокрема монтаж/демонтаж), технічне обслуговування, відновлення працездатності, ремонт, повірка, контрольний огляд, експертиза, позачергова технічна перевірка стану функціонування (працездатності) належних замовнику ЗКО, схем підключення ЗВТ та інших складових вузлів обліку (вимикачів, роз`єднувачів та пристроїв захисного відключення, шаф обліку та захисних екранів тощо), дооблікових та післяоблікових електричних кіл, перевірка надійності підключення та перетяжка з`єднувальних контактів неопломбованих силових та інтерфейсних електричних кіл;

Підпунктом 18 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р. передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний - у разі вибору споживачем тарифу чи комерційної пропозиції, що передбачає розрахунки за тарифами, диференційованими за періодами часу (у тому числі за годинами доби), забезпечити застосування відповідних засобів диференційного (погодинного) вимірювання обсягу електричної енергії.

Згідно з п.п. 25 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, оператор системи зобов`язаний проводити за власний рахунок планову повірку, ремонт і заміну засобів вимірювальної техніки, які перебувають у нього у власності, у терміни, встановлені нормативно-правовими актами, нормативно-технічними документами та договором.

Відповідно до п. 5.1.4, 5.1.5 ПРРЕЕ, оператор системи несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України, за завдані споживачу та/або електропостачальнику, іншому учаснику роздрібного ринку збитки внаслідок порушення ним умов договору та цих Правил. Оператор системи несе відповідальність за дотримання умов договору та цих Правил щодо припинення або часткового обмеження електропостачання.

Оцінка доказів і мотиви суду.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідач на виконання п. 5.1.2 ПРРЕЕ за власний рахунок здійснив заміну позивачу приладу обліку електричної енергії, у зв`язку із закінчення строку повірки. Доказів того, що встановлений лічильник не відповідає визначеним законодавством вимогам, суду не надано.

Водночас, у цій справі позивач стверджує, що відповідач дискримінував його порівняно з іншими споживачами, оскільки не встановив йому інтервальний лічильник обліку електричної енергії.

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов`язку встановлення конкретного приладу обліку споживачу на його вимогу, за власний рахунок. Позивач має право на вибір тарифного плану за диференційованою системою, однак законодавство не зобов`язує відповідача при цьому встановлювати інтервальний прилад обліку споживачу за власний рахунок.

Відповідач зазначив, що існуюча інвестиційна програма передбачає поступову заміну лічильників на багатофункціональні, на вимогу споживачів за конкретними адресами.

Для доведення того, що відповідач порушив права позивача за вказаних обставин, позивачу слід було надати суду докази того, що відповідач мав можливість задовольнити вимогу споживача, та крім цього своєю відмовою поставив позивача у гірше становище в порівнянні з іншими споживачами.

Однак, під час розгляду справи позивач таких доказів суду не надав.

Відтак, відсутні підстави для стягнення вартості встановленого позивачем приладу обліку електричної енергії.

Також, оскільки відповідач надав суду докази того, що лічильник позивача, до його заміни, хоча і працював понад встановлені строки повірки, однак не містив технічних недоліків, то відсутні підстави для стягнення вартості нарахованої позивачу вартості спожитої електричної енергії.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення складене 08.04.2024 р.

Суддя Є.В. Діденко