Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/400/24

Номер провадження: 2/511/279/24

09 квітня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання Замковенко О.Б.,

за участю:

позивача- ОСОБА_1 ,

представника позивача-адвоката- Магери Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції позивача.

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення її навчання в Одеському національному університеті ім. Мечникова, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку, так як відповідач, добровільно матеріальну допомогу їй не надає.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_2 є її батьком та до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання.З 01 вересня 2023 року вона навчається на першому курсі Одеського національного університету імені І.І. Мечникова на денній формі навчання, термін навчання становить чотири роки до 30 червня 2027 року. Навчання здійснюється на платній основі: загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 139920 (сто тридцять дев`ять тисяч) грн., вартість одного навчального року становить 34998 грн.Оскільки навчання здійснюється на платній основі, тому стипендії вона не отримує, а також у зв`язку з навчанням, вона позбавлена можливості працювати. Усі витрати в зв`язку із її навчанням несе її мати ОСОБА_3 .Відповідач в добровільному порядку не надає їй коштів для забезпечення усім необхідним на період навчання.Мати не може самостійно її утримувати, тому вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. У зв`язку з цим, просить вирішити питання про стягнення аліментів з батька ОСОБА_2 на період її навчання, оскільки останній працює та має можливість надавати їй матеріальну допомогу.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.02.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

21.03.2024 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, згідно якого відповідач позовні вимоги визнав частково, заперечував проти задоволення у зазначеному розмірі, він розуміє про свій обов`язок сплачувати аліменти не має наміру від нього ухилятися, але вимога про сплату аліментів у розмірі частини від усіх видів доходу не відповідає вимогам закону. Зазначив, що на теперішній час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в зазначеному розмірі, так як останніми роками він тяжко хворіє, потребує постійного лікування та періодичних хірургічних втручань. На придбання ліків та оперування він витрачаю майже весь свій заробіток. Окрім цього, він щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватися при розгляді справи про стягнення аліментів. Крім того, на його утриманні знаходиться також і його непрацездатна мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи її похилий вік, вона також хворіє та має ряд тяжких захворювань, і на купівлю медикаментів витрачаються великі кошти. Станом на сьогоднішній день, він не має у власності ні цінностей, ні жодних банківських вкладів, ні рухомого майна, ні виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, ні яких корпоративних та інших прав. Просить суд, частково задовольнити вимоги ОСОБА_1 та стягувати з нього аліменти в розмірі 1000грн, щомісячно, до закінчення її навчання в Одеському національному університеті ім. Мечникова.( а.с.57-58)

28.03.2024 року від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої, позивач просить свої заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки вона з 01 вересня 2023 року навчається на першому курсі Одеського національного університету імені І.І. Мечникова на денній формі навчання, термін навчання становить до 30 червня 2027 року. Навчання здійснюється на платній основі: загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 139920 (сто тридцять дев`ять тисяч) грн., вартість одного навчального року становить 34998 грн. Її мати одна утримує її. ( а.с. 71)

08.04.2024 року від відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення на відповідь позивача. ( а.с.78-81)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Зазначила, що вона є повнолітньою особою та з 01 вересня 2023 року навчається на першому курсі Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, на денній формі навчання за контрактом. У зв`язку з навчанням вона не працює, стипендії не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги на період свого навчання. Її батько ОСОБА_2 сплачував на її утримання аліменти до досягнення повноліття, а з часу припинення стягнення аліментів у зв`язку із досягненням нею повноліття, ніякої матеріальної допомоги не надає. Для забезпечення належного навчання вона була вимушена переїхати жити до м. Одеси, де винаймає за власні кошти житло, та оплачує додаткові заняття вчителями які допомагають їй вивчати англійську та німецьку мови. Крім того, зазначила, що її мати ОСОБА_5 одна утримує її, надає грошові кошти на навчання, на транспорт, потреби у належному харчуванні та інше.Вона вважає, що її батько ОСОБА_2 , оскільки є працездатною особою, то може і далі надавати їй матеріальну допомогу. Однак в добровільному порядку батько таку допомогу не надає, саме тому вона була вимушена звернутися в суд із зазначеним позовом.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Магера Р.Ю., якій діяв на підставі ордеру серії ВН № 1352053 від 09.04.2024 року просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Посилаючись на ст.199 СК України, зазначив, що батько повнолітньої ОСОБА_1 , - відповідач по справі ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати свою доньку, оскільки вона навчається в Одеському національному університеті ім. І.І.Мечникова на денній формі навчання за контрактом. ОСОБА_1 проживає за місцем реєстрації разом з матір`ю, яка виховує дитину самостійно. Після вступу до ВНЗ, позивачка переїхала до м.Одеса, де разом зі своїми однокурсницями за власні кошти винаймає житло. Жодних підтверджуючих документів щодо надання своїй неповнолітній доньці матеріальної допомоги, на навчання, відповідачем не надано. Відповідач є здоровою працездатною особою, яких- небудь доказів на спростування того що він не може сплачувати аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), відповідачем не надано, а тому він зобов`язаний матеріально забезпечувати свою повнолітню дитину.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. ( а.с.82)

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданого повторно 06.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №17. ( а.с.7)

На теперішній час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилось 18 років, що підтверджується копією паспорта ІD картка НОМЕР_2 від 13.11.2020 року, наявною в матеріалах справи. (а.с.8)

З 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 навчається на першому курсі Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, на факультеті романо-германської філології денної форми навчання, спеціальність 035, термін навчання становить чотири роки до 30 червня 2027 року, навчання за контрактом, що підтверджується довідкою № 06.05.309 виданої від 28.12.2023 року деканом факультету РГФ Одеського національного університету імені І.І. Мечникова. ( а.с.14)

Навчання здійснюється на платній основі: загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 139920 (сто тридцять дев`ять тисяч) грн., вартість одного навчального року становить 34998 грн., що підтверджується Договором № 32101035.041-2023 про навчання в Одеському неазональному університеті імені І.І. Мечникова. ( а.с. 11-13)

У зв`язку з навчанням ОСОБА_6 не працює, стипендії не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги на період свого навчання.

Оплати за вищевказаним договором були здійснені: 01 вересня 2023 року на суму 17499грн, 05 лютого 2024 року на суму 17500грн, що підтверджені платіжними інструкціями (а.с. 75,76)

Витрат на утримання дочки у зв`язку з її навчанням відповідач ОСОБА_2 не несе.

Відповідач ОСОБА_2 працює в АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТОМРЕЖІ», на посаді комірник, загальна сума доходу за 2023 року складає 127980,58грн. ( зворотній бік а.с.53)

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Мотиви , з яких виходить суд та застосовані норми права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Так, при визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна прийти до наступних висновків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду з позовною заявою ОСОБА_1 зазначила, що вона є повнолітньою особою та з 01 вересня 2023 року навчається на першому курсі Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, на денній формі навчання за контрактом, що крім іншого, потребує значних коштів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач з часу припинення стягнення з нього аліментів на утримання позивачки у зв`язку із досягненням нею повноліття, та на день ухвалення рішення матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання, не надає.

Вирішуючи питання щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу своїй доньці, яка продовжує навчання, у спосіб стягнення аліментів, суд враховує, наступне.

Відповідач має певні захворювання, але докази несення витрат на лікування не надано.

Крім того, доводи відповідача, що на його утриманні, знаходиться мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд відхиляє, оскільки відповідач не надав жодних підтверджуючих документів перебування її на його утриманні.

Також, доводи відповідача, що на сьогоднішній день, він не має у власності ні цінностей, ні жодних банківських вкладів, ні рухомого майна, ні виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, ні яких корпоративних та інших прав, суд відхиляє, оскільки відповідач також не надав жодних підтверджуючих документів.

Суд враховує, що у відповідача немає інших дітей, непрацездатних батьків чи дружини, яких би він утримував.

Також суд враховує те, відповідач є дієздатною особою, протягом тривалого часу має постійне місце роботи, де регулярно отримує заробітну плату, яка дозволяє йому утримувати себе та свою повнолітню доньку на період її навчання.

Суд враховує необхідність у матеріальній допомозі повнолітньої дитини, в тому числі і оплати на навчання, на транспорт, потреби у належному харчуванні та інше; враховує, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці.

Між тим, судом враховується рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини.

На підставі викладеного суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь доньки на період здобуття нею професійної освіти, остання потребує допомоги, а тому на користь позивача належить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення нею навчання, у Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, але не пізніше чим до досягнення нею 23-х річного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач звернувся до суду з позовом 29.01.2024 року, тому суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, стягувати аліменти з дати пред`явлення позову, а саме з 29.01.2024 року.

Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

На підставі ст.141, 182, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 81, 141, 259, 263-265, 273,354,355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 29.01.2024 року та до закінчення нею навчання, у Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, але не пізніше чим до досягнення нею 23-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1211,20грн. на користь держави (Стягувач: Державна судова адміністрація України. Реквізити для зарахування до державного бюджету: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Допустити негайне виконання рішення у межах суми аліментів за один місяць відповідно до ст. 430 ЦПК України.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 09.04.2024 року.

Суддя С. І. Гринчак