Справа № 632/2239/23
провадження № 2/632/257/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 рокум. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В,

за участі секретаря - Клименко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду при розгляді справи по суті у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2023 року позивачка звернулася до суду із відповідним позовом, в якому просила:

- встановити факт постійного проживання позивачки разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову позивачка вказала неможливість оформити свої спадкові права після смерті батька через відмову приватного нотаріуса Лозівського нотаріального округу Харківської області Мірошниченко Олени Миколаївни видавати відповідне свідоцтво про спадщину позивачці від 02.12.2023 року через розбіжності у адресах реєстрації позивачки та померлого батька на час його смерті за відсутності інших наявних спадкоємців за заповітом та не відкриття відповідної спадкової справи після померлого.

Окремо 17.01.2024 року позивачка надала заяву про проведення усього розгляду справи за її відсутності та підтримку заявлених позовних вимог (а.с.39).

Ухвалою судді від 05.02.2024 року провадження у справі було відкрито у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження, клопотання позивачки про витребування доказів задоволено та витребувано докази від приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко О.М., питання виклику свідків залишено відкритим до підготовчого провадження, роз`яснено позивачці, що у матеріалах справи відсутні докази набуття нею теперішнього прізвища (а.с.40-41).

12.02.2024 року на адресу суду надійшли витребувані судом докази, а саме спадкова справа після померлого15 квітня 2015 року ОСОБА_2 (а.с.47-63). У вказаних матеріалах містився витяг з актового запису про шлюб та розірвання шлюбу позивачки із зміною її прізвища (а.с.57-58).

01.03.2024 року через канцелярію суду надійшла заява представника відповідача за посадою, в якій він просив розглядати справу за відсутності представника відповідача, в якій було зазначено, що відповідач проти заявлених позовних вимог не заперечує (а.с.65).

Ухвалою суду від 06.03.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті, задоволено клопотання позивачки та викликано у судове засідання для розгляду справи по суті заявлених нею трьох свідків, покладено обов`язок забезпечення явки свідків на сторону позивача (а.с.71-72).

У судовому засіданні 01.04.2024 року свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 був батьком позивачки, якого вона доглядала до смерті за своїм місцем реєстрації у м. Первомайський, куди його перевезла восени 2014 року через поганий стан здоров`я, тобто фактично мешкала разом із батьком без реєстрації його місця проживання.

Позивачка у судовому засіданні при розгляді справи по суті підтримала заявлені нею позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити.

З метою підготовки до судових дебатах ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання судом було оголошено перерву до 08.04.2024 року.

У судове засідання для розгляду справи по суті сторони по справі не прибули. Позивачка 02.04.2024 року надала суду заяву, в якій просила суд судове засідання 08.04.2024 року за її відсутності. Відповідач в особі свого представника раніше подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та не заперечення проти заявлених позовних вимог.

Фіксування судового засідання при розгляді справи по суті 08.04.2024 року звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України через неявку сторін по справі.

Розгляд справи відбувається у загальному порядку.

Дослідивши подану позовну заяву із долученими доказами, діюче законодавство з предмету позову, суд приходить до думки, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

15.04.2015 батько позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області (актовий запис №4 від 17.04.2015 року)(а.с.11), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.05.1954 року (а.с.56), копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №5 від 02.12.2023 року щодо укладання позивачкою шлюбу з ОСОБА_7 14.01.1978 року (а.с.57) та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 08.02.1995 року серії НОМЕР_3 зі збереженням за позивачкою прізвища, отриманого у шлюбі (а.с.9).

Померлий на підставі свого заповіту від 23.10.2004 року, який був посвідчений секретарем виконкому Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області (реєстровий номер 141) заповів позивачці та ОСОБА_8 належний йому будинок, право власності на який позивачка бажає визнати за результатом розгляду справи (а.с.12, 54).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №5 від 02.12.2023 року (актовий запис №1097 від 18.01.2019 року, складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області)(а.с.60-61), спадщину не приймав.

Дружина батька - ОСОБА_9 - померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області (актовий запис №120 від 01.04.2011 року)(а.с.13).

Актом КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області №2063 від 30.11.2023 року встановлено, що померлий ОСОБА_2 з жовтня 2014 року мешкав без реєстрації місця проживання разом із позивачкою по справі за її зареєстрованим місцем проживання у м. Первомайський (а.с.14).

Підсумовуючи вказаний доказ та покази свідків, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви в частині встановлення факту спільного проживання знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та можуть бути задоволені, оскільки надані на підтвердження вказаного факту докази є достатніми для його визнання під час судового розгляду за відсутності фото та відео- доказів спільного проживання.

Частиною другою статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст.319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Щодо визнання права власності на будинок суд зазначає наступне.

Спадковим майном є житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний будинок з надвірними будівлями побудований 1965 року. Правовстановлюючі документи на нього не видавалися та спадкодавцем ОСОБА_2 не отримувалися. Вказаний факт підтверджується довідкою КП «Первомайське БТІ» від 08.12.2023 року №С-205 (а.с.16).

Технічний паспорт на будинок був виготовлений 08.12.2023 року (а.с.17-19).

Позивачка з метою оформлення спадкових прав звернулася до Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області з метою досудового оформлення своїх спадкових прав на вказаний будинок в адміністративному порядку та 02.12.2023 року отримала відмову приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко О.М. в оформленні спадкових прав через відсутність встановлення факту прийняття спадщини позивачкою у порядку ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України місця реєстрації позивачки та її померлого батька є відмінними та належних доказів зворотного нотаріусу надано не було (а.с.22).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частинами першою та п`ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи встановлення факту спільного проживання позивачки та спадкодавця, спадщину вони прийняла у відповідності ч.3 ст.1268 ЦК України, не заявивши у визначений законом строк про відмову від спадщини.

Щодо визнання права власності на житловий будинок, який є спадковим майном, суд встановлює, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

На момент завершення будівництва (1965 рік) питання набуття права власності на житловий будинок регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до нього постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, у тому числі на території нинішньої України.

Згідно зі статтею 1 вищевказаного Указу кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 вищевказаної Постанови визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за зазначеними нормативно-правовим актами, які діють на території України на час постановлення даного судового рішення, підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Факт та дата будівництва будинку встановлений випискою технічним паспортом на будинок.

У пункті 3.2 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачає обов`язкової реєстрації таких прав.

Право власності на збудоване до набрання чинності зазначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку про те, що до збудованих об`єктів нерухомого майна до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, а документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12 та постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц.

Таким чином, заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та підлягають задоволенню.

На підставі зазначеного та керуючись ст.141, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265, 268, ч.2 ст. 315, ст.ст. 319, 351-352, 354 ЦПК України, ст.ст.1217, 1223, 1233, 1268 ЦК України, ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити у повному обсязі.

Встановити юридичний факт спільного проживання ОСОБА_1 та її померлого батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2014 року і до смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 49,7 кв.м, житловою площею 24,: кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду проголошений 08 квітня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 02.10.2000 року, РНОКПП - НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_7 .

Відповідач: ПЕРВОМАЙСЬКА МІСЬКА РАДА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, код ЄДРПОУ - 26149691, адреса: проспект Незалежності, 1, м. Первомайський, Лозівський район, Харківська область, 64102, тел. 3-21-41, електронна пошта: .

Суддя - Олег КОЧНЄВ