ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/378/23 Номер провадження 22-ц/814/593/24Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

секретар: Андрейко Я.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тарасенко Михайла Валерійовича

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 липня 2023 року, ухвалене суддею Тесленко Т.В.,

по справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" про визнання недійсним та скасування акта про порушення № 57 від 05.12.2022, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок об?ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу № 44/22 від 20.12.2022, стягнення моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 10429,40 грн. та понесених судових витрат в розмірі 2684 грн.

Позов мотивовано тим, що позивачем надаються послуги з розподілу природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

05 грудня 2022 року працівниками позивача за вказаною адресою виявлено наявність несанкціонованого газопроводу, здійсненого шляхом прихованих заходів та складено відповідний акт.

Листом від 12.12.2022 відповідача було повідомлено про дату засідання комісії з розгляду акту про порушення.

За результатами розгляду акта про порушення 20 грудня 2022 року комісією оператора ГРМ прийнято рішення про задоволення акта про порушення, через що здійснено нарахування необлікованих об`ємів та обсягів природного газу на суму 10429,40 грн., про що складено відповідний акт-розрахунок.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу предявлено до сплати ОСОБА_1 в окремому платіжному рахунку.

Посилаючись на те, що відповідач дотепер вартість необлікованого природного газу не сплатила, позивач просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача вказану суму грошових коштів та суму сплаченого судового збору.

22 березня 2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про визнання недійсним та скасування акта про порушення № 57 від 05.12.2022, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу № 44/22 від 20.12.2022, та стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_1 вважає вказаний акт недійсним, в силу порушень при його оформленні та направленні, та таким, що підлягає скасуванню, а рішення комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) таким, що прийнято комісією з позбавленням споживача можливості бути присутнім на засіданні комісії через неналежне повідомлення, та на підставі акту, складеного в спосіб, що суперечить чинному законодавству України у відповідній сфері.

Окрім того вказала, що внаслідок неправомірних дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 50000 грн.

Також, просила стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на її користь витрати на правничу допомогу у сумі 20000 грн.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 липня 2023 року позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» вартість необлікованого об`єму природного газу в сумі 10429,40 грн. та 2684 грн. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про визнання недійсним та скасування акта про порушення № 57 від 05.12.2022, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу № 44/22 від 20.12.2022, стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Тарасенко Михайло Валерійович, посилаючись на неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні первісного позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції не надав оцінки питанню відповідності чинному законодавсту акту про порушення № 57 від 05.12.2022 року, зокрема обставин, часу та місця його складання, направлення акту споживачу, наявенності/відсутності підписів кола осіб.

Зазначено, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомленою про дату та час розгляду даного акту, що позбавило її можливості надати пояснення та заперечення.

Вказано, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» не надало достовірних доказів порушення ОСОБА_1 чинного законодавства в сфері споживання природного газу, а надані ним докази складені з численними порушеннями вимог законодавства.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, що розподіляється позивачем до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС код) 56ХМ26Е120303333.

Облік спожитого ОСОБА_1 природного газу здійснюється вузлом обліку лічильником Октава, G4, 167108.

05 грудня 2022 року представниками Кобеляцького УЕГС АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснено виїзд за місцем проживання споживача ОСОБА_1 .

За результатами виїзду виявлено порушення, а саме: наявність несанкціонованого газопроводу, здійсненого шляхом прихованих заходів, про що складено відповідний акт про порушення № 57.

20 грудня 2022 року відповідно до вимог пункту 11 глави 5 розділу ХI Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії прийнято рішення про його задоволення та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (а.с.12).

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 10429,40 грн. пред`явлено до сплати ОСОБА_1 в окремому платіжному рахунку (а.с. 13, 14).

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначені права та обов`язки споживача. Зокрема, споживач має право, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів (пункт 4 частини першої цієї статті). Споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (пункт 3 частини другої, частина третя цієї статті).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС термін «несанкціонований газопровід» визначений як самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Згідно з підпунктом 4 пункту 9 розділу Х Кодексу ГРС оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право, зокрема, оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ.

У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб; пошкодження ЗВТ (лічильника газу); наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (підпункт 7 пункту 9 розділу Х Кодексу ГРС).

Глава 5 розділу XI «Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу» Кодексу ГРМ регулює порядок оформлення акту про порушення.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали:

або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою;

або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що в акті про порушення № 57, який було долучено АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» відсутній підпис споживача про ознайомлення з даним актом та відсутній запис про відмову від підпису (а.с. 8).

В свою чергу ОСОБА_1 до зустрічного позову долучила копію акта, який був направлений їй первісним позивачем, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовилась (а.с. 34).

Проте, у матеріалах справи відсутні дані про фіксування відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акту про порушення відеозйомкою. У матеріалах справи наявні лише диск з відеозаписом приїзду 05.12.2022 року представників АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який не містить відеозйомки відмови споживача ОСОБА_1 від підпису акта про порушення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що акт про порушення № 57 від 05.12.2022 року складений з порушенням закону і не є дійсним згідно вимог пункту 4 Глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Акти є лише документами, що фіксують певну інформацію, а їх оскарження не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи. Тому відповідні акти можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, що виникає у правовідносинах між його учасниками, під час розгляду якого суд зобов`язаний дати йому оцінку.

Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25цс11 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 14-503цс18 дійшли висновку що визнання неправомірними дій відповідача щодо прийняття актів про порушення у сфері газопостачання та визнання їх недійсними, безпосередньо не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушених прав.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 звернула увагу, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

З урахуванням вище вказаного, колегія суддів вважає, що визнання недійсним складеного Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" акту про порушення № 57 від 05.12.2022 року не є належним способом захисту, адже безпосередньо ним не встановлюються для позивача будь-які обов`язки, акт лише є фіксацією виявленого порушення, тому в задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити.

Разом з тим, оскільки рішення комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), протокол № 44/22 від 20.12.2022 року прийняте на підставі акту про порушення № 57, яке в силу вищевказаних вимог законодавства є недійсним, тому позовна вимога щодо скасування даного рішення комісії є обгрунтованою.

Окрім того, при складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає:

1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;

2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення;

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

В акті про порушення № 57 від 05.12.2022 зазначено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього акту буде проводити засідання 13.12.2022, за адресою: м. Полтава, вул. В. Козака, 2а.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" листом за вих. № 53/14872/12.12.2022 направило на адресу ОСОБА_1 копію акту про порушення № 57 від 05.12.2022 та повідомило, що розгляд даного акту буде проведено 20.12.2022 о 10:00 год. (а.с. 36).

Проте, з трекінгу відстеження поштового відправлення вбачається, що даний лист було направлено АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" 14.12.2022, та отримане споживачем ОСОБА_1 23.12.2022, тобто після проведення розгляду даного акту (а.с. 38).

Таким чином, під час перегляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду комісією акту про порушення № 57 від 05.12.2022.

Разом з тим, позовна вимога ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктами 4, 5 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено спричинення їй моральної шкоди та наявність умов для її компенсації.

Підставою для стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу є рішення комісії, оформлене протоколом, прийняте у передбаченому законом порядку.

Оскільки в рамках даної справи апеляційний суд прийшов до висновку про скасування рішення комісії від 20.12.2022, протокол № 44, тому підстави для задоволення первісного позову АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні первісного позову та часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

За перегляд рішення місцевого суду в частині позовних вимог АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 4026 грн., який враховуючи відмову в задоволенні позову підлягає стягненню з первісного позивача на її користь.

Окрім того в суді першої інстанції ОСОБА_1 просила стягнути на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн.

Дана вимога підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За положеннями пункту 4 частини першої статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Види судових витрат, порядок їхньої оплати, розподілу, зменшення розміру тощо встановлено главою 8 ЦПК України.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 17.03.2023 укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Партнери» в особі керуючого Тарасенка М.В., у п. 4.2 якого визначено, що розмір гонорару є фіксованим та складає 20000 грн. (а.с. 43-44); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі 20000 грн. (а.с. 46); копію квитанції № 20230317/1 про оплату гонорару у розмірі 20000 грн. (а.с. 45).

Враховуючи часткове задоволення зустрічних позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу надану в суді першої інстанції у розмірі 6500 грн.

Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" на користь ОСОБА_1 складає 10526 грн.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тарасенка Михайла Валерійовича задовольнити частково.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" про визнання недійсним та скасування акта про порушення № 57 від 05.12.2022, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок об?ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу № 44/22 від 20.12.2022, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), протокол № 44/22 від 20.12.2022 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 10526 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. Б. Бутенко

Г. Л. Карпушин