справа № 274/1435/24
провадження № 2/0274/676/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.04.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, щомісячно, з дня пред`явлення позову до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Позовна заява обґрунтована тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірвано на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2022. До повноліття доньки відповідач сплачував аліменти за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2022. Після досягнення повноліття, їх донька продовжує навчання та на даний час є студенткою денного відділення Бердичівського фахового коледжу промисловості, економіки та права. Період навчання - з 01.09.2021 по 30.06.2025. Власний дохід доньки складається зі стипендії в розмірі 890 грн. Вказаної суми недостатньо для забезпечення базових потреб доньки у харчуванні, одязі, проїзду до навчального закладу, придбанні канцелярського приладдя. На даний час, всі витрати по утриманню доньки несе вона. Відповідач, після досягнення донькою повноліття, самоусунувся від надання матеріальної допомоги. Водночас, має стабільний дохід, інших утриманців не має, тому вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

Ухвалою Бердичівського мськрайонного суду Житомирської області від 19.02.2024 позовну заяву було залишено без руху ( а.с. 21-22).

Ухвалою Бердичівського мськрайонного суду Житомирської області від 15.03.2024 відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін ( а.с. 50-51).

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові.

Відповідач визнав пред"явлені до нього позовні вимоги.

Третя особа - ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, причину неявки суду не повідомила.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 206 ЦПК України).

Вислухавши пояслення сторін, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 від 23.02.2006 (а.с. 4).

Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2022 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.11.2022 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 33-34).

Відповідно до довідки №579 від 14.02.2024 ОСОБА_3 , є студенткою 3 курсу денного відділення Бердичівського фахового коледжу промисловості, економіки та права. Період навчання - з 01.09.2021 по 30.06.2025; навчання за регіональним замовленням (а.с. 3).

Згідно витягів з реєстру Бердичівської територіальної громади №2023/003040782 від 17.04.2023 та №2024/000094738 від 04.01.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6,9).

Відповідно до довідки про доходи від 21.02.2024 ОСОБА_3 за період з серпня 2003 по січень 2024 отримала стипендію в Бердичівському фаховому коледжі промисловості, економіки та права в розмірі 5340 грн (а.с.40).

Як вбачається з довідки про доходи №626/09.01-24 від 22.02.2024 ОСОБА_1 отримала за місцем роботи - в Бердичівській філії Житомирського обласного центру зайнятості заробітну плату за період з серпня 2023 по січень 2024 в розмірі 106720,64 грн (а.с.41).

Згідно довідки №13/44661 від 23.02.2024, виданої Бердичівським відділом ДВС у Бердичівському районі Житомирської області, станом на 23.02.2024 борг у ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній (а.с.42).

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради №157 від 19.07.2022 тариф на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у місті Бердичеві становить 12,00 грн (а.с.39).

Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.04.2024 , судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1974 р.н. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію, призначену згідно Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", розмір пенсії у березні 2024 року становив 8028,90 грн.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Виходячи у необхідності оплати проїзду, загальновідомих потреб у купівлі продуктів харчування, одягу, засобів догляду, канцтоварів, зважаючи на неможливість працювати, у зв`язку із навчанням на денному відділенні, очевидно, що ОСОБА_3 на даний час потребує допомоги від батьків.

Позивачка посилалась на те, що несе витрати на проїзд доньки до навчального закладу, одяг, харчування та придбання канцелярських товарів. Хоча доказів про понесення таких витрат суду не надано, проте такий розмір витрат, зокрема на харчування та проїзд, суд вважає цілком об`єктивним.

За таких встановлених обставин, визначаючи розмір аліментів, суд враховує актуальну і дійсну потребу повнолітньої дочки у матеріальній допомозі, можливість надання матеріальної допомоги дочці її матір`ю, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Аліменти належить стягувати, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат".

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачкою надано: договір № 5/24 від 28.02.2024 про надання правничої допомоги, Акт приймання - передачі наданих послуг від 01.03.2024 до договору про надання правничої допомоги № 5/24 від 28.02.2024, квитанція до прибуткового касового ордера № 13 від 28.02.2024 на суму 1000,00 грн ( а.с. 43-44).

З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн, які позивачка понесла відповідно до умов договору та наданих їй послуг, відповідають обсягу виконаних робіт, є співмірними з предметом спору та складністю справи, суд приходить до висновку, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 1211,20 грн, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 4,12- 13, 76-81, 89, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , (зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 ), на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.02.2024 року до закінчення (припинення) дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 квітня 2024 року

Суддя Т.М.Вдовиченко