Дата документу 04.04.2024
Справа № 501/846/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Чорноморськ Одеська область

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Троян Т.І.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про визначення місця проживання дитини -

предмет та підстави позову: визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Чорноморська Одеської області, громадянки України, разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем міста Горлівка Донецької області, громадянина України, за місцем його фактичного проживання.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що у нього з відповідачем є спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. З Відповідачкою не досягнуто домовленості про місце проживання дитини, а тому він звернувся до суду з цим позовом.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка в судовому засідання заперечувала проти задоволення позову пояснила, що бажає щоб дитина проживала разом з нею.

Процесуальні дії у справі.

22.03. 2023 р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі (а.с.20).

13.06.2023 р. постановлена ухвала про витребування доказів (а.с.33).

10.07.2023 р. постановлена ухвала закриття підготовчого провадження (а.с.48).

07.08.2023р. постановлена ухвала про заочний розгляд справи (а.с.55).

07.08.2023р. ухвалено заочне рішення суду про відмову у задоволені позовних вимог (а.с.56-57).

27.09.2023р. постановлена ухвала про скасування заочного рішення суду та призначена справа до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.77).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) батьком приходиться ОСОБА_1 а матір`ю ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно довідки управління соціальної політики Чорноморської міської ради від 17.08.2017р. № (а.с.9), ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, зареєстроване місце проживання кого: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (а.с.40) надав суду висновок в якому вказав, що вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Висновок обґрунтований тим, що, спеціальність служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області проведено опитування малолітньої ОСОБА_6 та встановлено, що вона мешкає разом з батьком, тіткою ОСОБА_4 та молодшою сестричкою ОСОБА_5 . Мати дівчинки поїхала але вона спілкується з мамою кожного дня по телефону. ОСОБА_2 не заперечує щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_6 з батьком.

Згідно довідки КНП «Чорноморська лікарня», на прийом до лікаря-педіатра звертались як матір та і батько (а.с.41)..

ОСОБА_1 працює в ПАТ «ІСРЗ» (а.с.101-114).

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Ч.1 ст. 161 СК України передбачає - при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтями 12-15 Конвенції про права дитини визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою).

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При вирішенні спору, що виник між сторонами, щодо визначення місця проживання дитини суд керується інтересами та думкою малолітньої ОСОБА_6, яка висловила своє бажання проживати разом з батьком.

Враховуючи, що ОСОБА_7 бажає жити разом з батьком, то суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 264 - 265 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Чорноморська Одеської області, громадянки України, разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем міста Горлівка Донецької області, громадянина України, за місцем його фактичного проживання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 09.04.2024р.

Суддя В.В.Смирнов