Справа № 930/1031/22
Провадження № 22-ц/801/869/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 рокуСправа № 930/1031/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Оніщука В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: фермерське господарство Лаптєва Леонтія Артемовича, фермерське господарство «Лемешівка Агро»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці апеляційну скаргу фермерського господарства «Лемешівка Агро» на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства Лаптєва Леонтія Артемовича, Фермерського господарства «Лемешівка Агро» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом витребування земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Фермерського господарства Лаптєва Л. А., Фермерського господарства «Лемешівка Агро» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом витребування земельної ділянки.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 12.01.2024 за заявою позивача ОСОБА_1 , її позовну заяву залишено без розгляду.

У лютому 2024 представник відповідача - фермерського господарства «Лемешівка Агро» - адвокат Аваєва Н.В. звернулась до суду із заявою про компенсацію позивачем здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Зазначала, що ОСОБА_1 звернулася до суду із завідомо безпідставним та необґрунтованим позовом у зв`язку із тим, що: всупереч зазначеному у позовній заяві і переліку додатків, до позову додано договір оренди землі від 01.11.2011, на який вона не посилалася як на підставу позову, а договору від 02.07.2011, до позовної заяви не додано; серед підстав позову відсутнє посилання на додаткову угоду №2, якою продовжено дію договору оренди землі від 02.07.2011; ухвалою суду від 13.04.2023 судом визнано обов`язковою явку позивача в підготовче судове засідання, однак позивач жодного разу не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, що мало наслідком відкладення судових засідань; такі дії позивача, яка мала б бути зацікавленою у розгляді справи, спрямовувались на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи. У зв`язку з розглядом справи відповідач поніс репутаційні та іміджеві втрати, а також витрати на послуги адвоката. Враховуючи зазначені підстави, вважає дії позивача є необгрунтованими, що дає право на компенсацію відповідачу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Лемешівка Агро» судові витрати у розмірі 5000 гривень.

Ухвалою Немирівського районного суду від 27 лютого 2024 року у задоволенні заяви ФГ «Лемешівка Агро» про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача - відмовлено.

У апеляційній скарзі ФГ «Лемешівка Агро» просить зазначену ухвалу суду скасувати через порушення норм процесуального права, а у справі ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви у повному обсязі. Вказало, що суд першої інстанції не надав оцінки процесуальній поведінці позивача щодо зловживанням правом на позов, не врахував, що відповідач поніс репутаційні та іміджеві втрати.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви відповідача про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, суд першої інстанції виходив того, що у даній справі не встановлено наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача, а тому не вбачав підстав для компенсації здійснених відповідачем ФГ «Лемешівка Агро» витрат.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав оцінку недобросовісним діям позивача є безпідставними, виходячи з наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Відповідно до ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим Конституцією України та є безумовним доступом до правосуддя, незалежно від обґрунтованості позову.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 12.06.2020 у справі № 906/775/17, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Наявність порушених, не визнаних або оспорених прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, та визначення осіб, якими такі права були порушені, встановлюється судом за наслідками розгляду справи по суті на підставі наданих сторонами доказів.

Представник відповідача посилається на те, що ухвалою суду від 13.04.2023 визнано обов`язкову явку позивача ОСОБА_1 в підготовче судове засідання, однак остання жодного разу не з`явилася, про поважність своєї неявки суд не повідомила, що мало наслідком відкладення судових засідань. Представник відповідача вважає, що такі дії позивача можуть бути розцінені судом як зловживання процесуальними правами у розумінні ст.44 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Немирівського районного суду від 28 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 19.07.2022 року о 11:00 год.

19 липня 2022 року справа була знята з розгляду у зв`язку із відпусткою головуючої судді.

06.09.20022 року у судовому засіданні за участю представника позивача ОСОБА_2 розгляд справи відкладено на 03.10.2022 року у зв`язку з неявкою представників відповідачів.

03.10 2022 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3

05.12.2022 року судове засідання не відбулось у зв`язку з неявкою усіх учасників справи.

17.01.2023 року судове засідання не відбулось у зв`язку з неявкою усіх учасників справи.

Ухвалою суду від 13.04.2023 визнано обов`язкову явку в підготовче судове засідання позивача ОСОБА_1

15.05.2023 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Аваєвої Н.В. у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні ( долучено повістку про виклик до суду в кримінальному провадженні в Тячівський районний суд Закарпатської області на 15.05.2023 об 11:00 год.).

19.06.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Примакової В.В., представника відповідача ФГ Лаптєва Леонтія Артемовича ОСОБА_4 ;

08.08.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача ФГ Лаптєва Леонтія Артемовича ОСОБА_4 про відкладення судового засідання у зв`язку з його відсутністю за сімейними обставинами.

13.09.2023 - розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача ФГ Лаптєва Леонтія Артемовича ОСОБА_4 у зв`язку з його відрядженням.

25.10.2023 справа знята з розгляду у зв`язку з видаленням судді 25.10.2023 о 09:30 год. в нарадчу кімнату для винесення вироку.

05.12.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача адвоката Примакової В.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою (долучено роздруківку електронного медичного висновку) та клопотанням представника відповідача ФГ Лаптєва Леонтія Артемовича ОСОБА_4 про відкладення судового засідання у зв`язку з його відрядженням (долучено наказ від 04.12.2023 про направлення у відрядження ОСОБА_4 ).

05.01.2024 року ОСОБА_1 подала суду заяву про залишення її позову без розгляду.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що більше судових засідань у справі відкладались за клопотаннями саме представників відповідачів, а не через неявку позивача, що спростовує факт зловживань з боку позивача та її представника адвоката Примакової В. В.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність позову, відсутність у ньому вимог до другого відповідача, колегія суддів оцінює критично, оскільки вважає, що розгляд даної справи, станом на час подання заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду, відбувався на стадії підготовчого судового засідання, у зв`язку із чим суд не заслуховував пояснення сторін, не досліджував доказів, та не давав їм оцінку, що позбавляє суд можливості оцінювати на цій стадії судового розгляду обґрунтованість чи необґрунтованість позову.

Оскільки на дату подання позову до суду позивач ОСОБА_1 вважала порушеним своє право, то її звернення позивача до суду за захистом своїх прав неможливо розцінювати як необґрунтовані дії останньої, а тому підстави покладення на позивача обов`язку компенсувати витрати, здійснені відповідачем ФГ «Лемешівка Агро» з цієї підстави, відсутні.

Також, подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду без викладення мотивів вчинення даної процесуальної дії, не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Відтак, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення, як такого, що ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, не знайшли свого підтвердження і є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта та їх відображення в ухвалі суду, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної слід залишити за ФГ «Лемешівка Агро».

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Лемешівка Агро» на залишити без задоволення.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, залишити за ФГ «Лемешівка Агро».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. В. Оніщук