справа № 369/6638/23 головуючий у суді І інстанції Пінкевич Н.С.
провадження № 22-ц/824/4452/2024 суддя-доповідач у суді ІІ Інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Журби С.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та скасування постанов про відновлення виконавчого провадження і заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ), Акціонерне товариство «Сенс Банк», -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою та просила суд визнати дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з поновлення виконавчого провадження ВП НОМЕР_4 незаконними; скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23 лютого 2022 року про відновлення виконавчого провадження ВП НОМЕР_4; скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18 квітня 2023 року про заміну сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4.

Скарга обґрунтована тим, що за рішенням суду з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 317 730,64 грн. За заявою стягувача ще у травні 2015 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4. Постановою виконавця від 27 травня 2016 року зупинено провадження на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а 29 травня 2019 року відділом примусового виконання рішень було закінчено виконавче провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Жодного судового рішення про скасування цієї постанови судом не приймалось. Однак, 01 травня 2023 року скаржник отримала постанову державного виконавця від 18 квітня 2023 року про поновлення виконавчого провадження та виконавцем вчиняються дії щодо стягнення боргу ОСОБА_2 з неї. Вказала, що остання постанова виконавця суперечить ст.41 Закону України «Про виконавче провадження». Так, боржник вважається повідомленим, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Але їй жодного документу не надсилалось. Скасування постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі перевірки законності дій виконавця за Інструкцією з організації примусового виконання рішень, поновлення виконавчого провадження суперечить ст. 40,41 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки відновлення виконавчого провадження у даному випадку можливо лише після скасування в судовому порядку постанови про закінчення виконавчого провадження, тому постанова виконавця про відновлення виконавчого провадження та постанова про заміну боржника є незаконними та підлягають скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2023 рокуу задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на аналогічні обставини, що наведені у скарзі та вказує про те, що не дотримання норм чинного законодавства ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області, порушення процедури визначеної Законом при винесені постанови від 23 лютого 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження, по суті утаємничене її прийняття, потягло за собою незаконне відновлення виконавчого провадження № НОМЕР_4. Суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що чинність прийнятої постанови Ахмад Н. чинним законодавством не пов`язується з внесенням в автоматизовану систему виконавчих проваджень. Однак, на думку скаржника, такі дії та рішення ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області, в процедурі відновлення виконавчого провадження № НОМЕР_4, протиправні, оскільки ґрунтуються на постанові від 23 лютого 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження, яка винесена з порушенням норм чинного законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Сенс-Банк» вказує про те, що постанова про відновлення виконавчого провадження № НОМЕР_4 від 23 лютого 2022 року прийнята у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень за результатами виконання постанови від 23 лютого 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_4, про що і зазначено в мотивувальній частині постанови. Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішень не містить обов`язку виконавця зазначати в постанові про поновлення виконавчого провадження посаду особи, яка здійснила перевірку та видала постанову про її результати. Крім того, постанова в.о. начальника відділу примусового виконання Ахмад Н.І. про результати перевірки законності виконавчого провадження НОМЕР_4 від 23 лютого 2022 року не є документом, який державний виконавець зобов`язаний вносить до документів АСВП конкретного виконавчого провадження. Відтак, доводи скаржника про те, що постанова про відновлення виконавчого провадження № НОМЕР_4 від 23 лютого 2022 року постановлена за відсутності в АСВП постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження НОМЕР_4 від 23 лютого 2022 року є помилковими. Щодо отримання скаржником постанови, то АТ «Сенс Банк» посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №756/9582/14-ц, а саме, що факт порушення державним виконавцем порядку надсилання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суму заборгованості по кредиту в розмірі 8 317 730,64 грн. та судовий збір у розмірі 3 441 грн.

07 серпня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення.

20 травня 2015 року держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області Венгель Ю.Ю. було відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 на підставі виконавчого листа №2/369/4284/13 від 07 серпня 2014 року.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області від 29 травня 2019 року виконавче провадження закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.39 та ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку зі смертю боржника та відсутність спадкоємців, які прийняли спадщину та звернулись до нотаріальної контори).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року замінено стягувача ПАТ «Укрсобанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ЄРДПОУ 00039019) на його правонаступника АТ «Альфа-банк» (03150, м. Київ, вул. Васильківська, 100, ЄРДПОУ 23494714) у цивільній справі №369/10609/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2022 року замінено сторону (боржника) виконавчого провадження по цивільній справі № 369/10609/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на його правонаступників ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) - в межах вартості майна прийнятого у спадщину.

Постановою в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУМЮ (м.Київ) Ахмад Н.І. визнано дії виконавця по закінченню виконавчого провадження такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання; скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 травня 2019 року; зобов`язано виконавця привести виконавче провадження у відповідність до вимог закону.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23 лютого 2022 року відновлено виконавче провадження НОМЕР_4.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця при поновленні виконавчого провадження та заміні сторони виконавчого провадження є правомірними, а оскаржувані постанови відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Постановою в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) Ахмад Н.І. визнано дії виконавця по закінченню виконавчого провадження такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання; скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 травня 2019 року; зобов`язано виконавця привести виконавче провадження у відповідність до вимог закону.

Вказуючи на незаконність зазначеної постанови, скаржник наголошувала на її не відповідності закону, не внесення цієї постанови до автоматизованої системи виконавчого провадження.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що зазначену постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) Ахмад Н.І. скаржник не оскаржувала і вона не є предметом розгляду в межах скарги, яка розглядається.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що не внесення постанови керівника відділу до автоматизованої системи виконавчого провадження ніяким чином не свідчить про незаконність самої постанови чи не набрання нею чинності.

З огляду на скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 травня 2019 року та зобов`язання виконавця привести виконавче провадження у відповідність до вимог закону, державний виконавець обґрунтовано виніс постанову від 23 лютого 2022 року про відновлення виконавчого провадження № НОМЕР_4.

З зазначених підстав відповідає вимогам закону і постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18 квітня 2023 року про заміну сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, яка винесена після відновлення провадження.

Доводи скарги в частині не направлення скаржнику постанов виконавчого провадження вірно не прийняті до уваги судом першої інстанції, оскільки такі порушення, можуть бути визнані судом таким, що мають місце, у разі наявності відповідних вимог скарги. Однак, в даному випадку, вказані порушення скаржником зазначено як підставу до скасування постанов посадових осіб виконавчої служби.

При цьому, скаржник не звернула уваги, що дії державного виконавця, вчинені після винесення постанов у виконавчому провадженні, в тому числі і направлення чи не направлення боржнику копій цих постанов ніяким чином не впливають на законність чи не законність самих постанов.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав до задоволення скарги, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384, 447 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення виготовлене 08 квітня 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Журба С.О.

Яворський М.А.