Справа № 196/463/24
№ провадження 2/196/210/2024
УХВАЛА

10.04.2024 смт Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюков Д.Г., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 на свою користь аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в університеті імені ОСОБА_4 за спеціальністю HR-менеджмент та коучинг, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою ОСОБА_3 23-х річного віку або закінчення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше). Судові витрати покласти на відповідача.

Вважаю, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на таке.

У відповідності до положень ч.ч.4, 5 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з вимогам ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у ч. 3 ст. 199 СК України визначено коло суб`єктів, які мають право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, зокрема, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сама дочка, син, які продовжують навчання.

Позивач у позовній заяві зазначає, що повнолітня донька, на утримання якої вона просить стягнути аліменти, проживає разом з нею, перебуває на її утриманні та наразі навчається у вищому навчальному закладі, тому потребує матеріальної допомоги.

В той же час, жодних доказів на підтвердження вказаного факту, а саме спільного проживання з повнолітньою дитиною, до позовної заяви не долучено, що позбавляє суд можливості перевірити наявність у позивача права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає повнолітня дочка.

Отже позивачем не зазначено та не надано будь-яких доказів, що підтверджують вказані обставини (як того вимагає п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що відповідно до закону повнолітня дитина, яка продовжує навчання має повний обсяг цивільної процесуальної дієздатності та може звернутись самостійно з позовом про стягнення аліментів на її утримання; у разі подачі позову матір`ю дитини, повнолітню дитину має бути залучено у якості третьої особи у справі.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України позивачу надано право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, лише в інтересах повнолітньої доньки, але не наділяє її правом матеріально-правової вимоги у своїх інтересах, у тому числі аліментів на свою користь.

Таким чином, аліменти стягуються на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися.

Таким чином, позивачу необхідно усунути вищевказані недоліки.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175. 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

При таких обставинах, відповідно до ст. 185 ЦПК України, вважаю, що позов підлягає залишенню без руху та позивачу слід надати строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Г. Костюков