К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 березня 2024 року місто Київ
апеляційне провадження № 22-з/824/390/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,
за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Лізинг" про визнання правочину нікчемним, застосування наслідків нікчемності правочину, стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргоютовариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Лізинг" на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 5 липня 2023 року,
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ТОВ "Авентус Лізинг" про визнання правочину нікчемним; застосування наслідків нікчемності правочину; стягнення моральної шкоди.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 5 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Авентус Лізинг" на користь ОСОБА_1 сплачені грошові кошти у розмірі 201 560 грн. 38 коп.; судовий збір у розмірі 2 015 грн. 60 коп.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, ТОВ "Авентус Лізинг" подало апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ "Авентус Лізинг" залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 5 липня 2023 року - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначила попередній розмір витрат на правничу допомогу в сумі 7 000 грн, які просила стягнути з відповідача.

1 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 поштою направила докази понесених витрат на правничу допомогу.

Учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. З урахуванням положень частини 4 статті 270 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, у встановлений процесуальним законом строк, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надала суду: копію платіжного доручення від 23 жовтня 2023 року про оплату послуг на суму 5 500 грн.; копії додаткової угоди до договору № К-090721/4 про надання правової допомоги від 7 вересня 2021 року; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 30 січня 2024 року № 7, згідно якого сукупна вартість наданих послуг становить 5 500 грн (том ІІ а.с. 55-58).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Колегія суддів, дослідивши додані до клопотання про ухвалення додаткового судового рішення докази, не встановила недотримання представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вимог частини 3 статті 137 ЦПК України, при цьому ТОВ "Авентус Лізинг" не подало заперечень щодо розміру понесених позивачем витрат, а тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню в розмірі 5 500 грн.

Ураховуючи наведене, заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу є обґрунтованою, а тому наявні підстави для прийняття додаткової постанови.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Лізинг" (; місто Київ, вулиця Митрофана Довнар-Запольського, 5, офіс 220) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 гривень.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: