Справа № 296/9073/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2024 року м.Житомир
Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -
встановив:
ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви, поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить стягнути з ОСОБА_2 , 1980 року народження, на користь ОСОБА_1 , 1980 року народження, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , 2005 року народження, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання та не має змоги працювати та забезпечити потреби на свою життєдіяльність і оплачувати навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи стягнення з 15.09.2023 і до припинення навчання або до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 , під час якого у них народився син - ОСОБА_3 , 2005 року народження. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 07 жовтня 2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, і залишено ОСОБА_3 на проживання разом з матір`ю. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 12 серпня 2014 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття. Також вказує, що на даний час ОСОБА_3 , який досяг повноліття, є студентом денної форми навчання на бюджетній основі у Житомирському державному університеті імені Івана Франка за спеціальностю "Сучасні інформаційні технології та програмування", з терміном навчання з 2022 року по 2026 рік. Крім того, ОСОБА_3 з 03.09.2020 навчається у Комп`ютерній академії на курсі програми "професійна комп`ютерна освіта" за напрямком "розробка програмного забезпечення" на денній формі навчання, на платній основі. При цьому, відповідач має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги від батька.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01 грудня 2023 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, призначено судове засідання, а також залучено ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 31 січня 2024 року у даній справі задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" надати на адресу суду відомості про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням посади, яку займає, за період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2024 року.
Позивачка ОСОБА_1 та третя особа - ОСОБА_3 подали до суду заяви, в яких просять провести судове засідання по справі без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання неодноразово не з`являвся, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за його зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України.
Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неодноразову неявку відповідача в судові засідання, відсутність відзиву на позов, а також відсутність заперечень з боку позивачки ОСОБА_1 щодо ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , та його батьками записані: ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 12 серпня 2014 року у справі №296/5448/14-ц вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 червня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 07 жовтня 2014 року у справі №296/5446/14-ц розірвано шлюб, укладений ОСОБА_2 , 1980 року народження, та ОСОБА_4 , 1980 року народження, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 31.01.2004 року, актовий запис №77. Неповнолітнього сина ОСОБА_3 на подальше виховання залишено при матері.

У відповідності до довідки, виданої Житомирським державним університетом імені Івана Франка від 06 вересня 2023 року №52, ОСОБА_3 є студентом другого курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти очної (денної) форми навчання за кошти державного бюджету фізико - математичного факультету Житомирського державного університету імені Івана Франка. Термін навчання закінчується в червні 2026 року.

Згідно довідки, виданої директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп`ютерна Академія ІТ Step Житомир" від 11 вересня 2023 року №313, ОСОБА_3 навчається у вищевказаному товаристві на курсі програми "Професійна комп`ютерна освіта" стаціонарної форми навчання, за напрямком "Розробка програмного забезпечення", з 03.09.2020 на денній формі навчання. Термін навчання складає: основне навчання - 3 роки та 6 календарних місяців; дипломне проектування - 3 місяці.

Згідно наявної в матеріалах справи квитанції від 19.05.2023 ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп`ютерна Академія ІТ Step Житомир" було сплачено 14 254,00 грн за навчання ОСОБА_3 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №6 від 15.05.2006 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Положеннями частини 1 статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до довідки про доходи, наданої Товариством з обмеженою відповідальністю "ФПС Флексіблс Україна" на виконання ухвали від 31.01.2024, вбачається, що ОСОБА_2 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ФПС Флексіблс Україна" на посаді апаратника формування хімічного та за період з 01.01.2023 по 31.01.2024 йому нараховано заробітну плату в загальному розмірі 301 639,69 грн.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення статті 182 СК України, а також те, що ОСОБА_3 на даний час є повнолітнім, навчається у Житомирському державному університеті імені Івана Франка на денній формі з терміном навчання до червня 2026 року за кошти державного бюджету, строк навчання в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Комп`ютерна Академія ІТ Step Житомир" завершується в червні 2024 року, відомості про вартість навчання в товаристві відсутні.Крім того, суд також бере до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, відомості про наявність у нього інших осіб на утриманні, тяжкого стану здоров`я в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_3 навчається за кошти державного бюджету в м.Житомирі, де і проживає разом з матір`ю, враховуючи відсутність відомостей про витрати, пов`язані із навчанням (вартість проїзду до місця навчання, вартість підручників, тощо), суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час його навчання, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 15 вересня 2023 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати.

Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.

Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", беручи до уваги те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280 -284, 352 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 15 вересня 2023 року та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років.

В решті вимог позовної заяви - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 073,60 грн (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 10 квітня 2024 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська