ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3568/24 Справа № 213/4206/23 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 213/4206/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця",

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року, яке ухвалено суддею Мазуренком В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 08 січня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" (надалі -АТ «Українська залізниця») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків.

Позовну заяву мотивовано тим, що відповідачі працювали складачами поїздів 3 розряду на АТ «Українська залізниця».

19.06.2022, внаслідок допущених порушень ДСП ОСОБА_3 та складачами поїздів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 «Інструкції про порядок проведення маневрової роботи на станції Інгулець», затвердженої ДН-2 ОСОБА_4 16.09.2020, сталося зіткнення складу поїзда №3502 з групою із 5-ти порожніх вагонів, які самовільно прийшли в рух з колії №6 станції, з послідуючим сходженням трьох вагонів у складі поїзда №3502.

Внаслідок транспортної події завдано збитків на загальну суму 91973,61 грн, яка підлягає відшкодуванню з винних працівників: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 по 30657,87 грн.

Згідно наказу від 28.06.2022 прийнято рішення про утримання коштів з вказаних працівників у розмірі середньомісячного заробітку.

ОСОБА_3 сплачує свою частку майнової шкоди частинами.

У період з липня 2022 року по березень 2023 року з ОСОБА_2 було утримано суму збитків в розмірі 11270,03 грн, з ОСОБА_5 утримано 8299,02 грн.

Заборгованість ОСОБА_2 складає 19387,84 грн, ОСОБА_1 - 22358,85 грн.

Посилаючись на ст. 130, 132, 135-3 КЗпП, ст.ст.1166, 1192 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідачів вказані суми матеріальної шкоди, завданої під час виконання трудових обов`язків, та вирішити питаня про розподіл судових витрат.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року в задоволенні позовних вимог АТ «Українська залізниця» - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач АТ «Українська залізниця» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачі, згідно п. 4.4. Робочої інструкції, несуть відповідальність за вчинення протиправних дій, крадідок, пошкодження майна залізниці, вантажів, рухомого складу та інших правопорушень. В данному випадку завдано пряму дійсну шкоду та вона підлягає відшкодуванню у повному обсязі на підставі ст. 134 КЗпП України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу (розпорядження) №488/ОС від 19.08.2020, ОСОБА_2 прийнято на основну роботу складачем поїздів 3 розряду до Структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ».

Відповідно до наказу (розпорядження) №985/ОС від 14.12.2021 до Структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» прийнято на основну роботу ОСОБА_1 .

05 січня 2021 року начальником станції Інгулець затверджена робоча інструкція складача поїздів станції Інгулець Праведного І.О., 16.12.2021 затверджена робоча інструкція складача поїздів станції Інгулець ОСОБА_1 .

Відповідно до Акту службового розслідування аварії від 23.06.2022 встановлені такі обставини події: 19.06.2022 о 21 год. 57 хв. під час відправлення з колії №5 станції Інгулець на під`їзну колію ПРАТ «ІНГЗК» поїзда №3502 (27 порожніх вагонів, 108 вісей, 2700 т, тепловоз ТЕМ-2 281 ПРАТ «ІНГЗК») машиніст ОСОБА_6 на стрілочному переводі №19 сталося дотичне зіткнення складу поїзда №3502 з групою із 5-ти порожніх вагонів, яка вийшла за межі габариту із колії №6 станції, з послідуючим сходженням трьох вагонів №№ 60414273, 61805719, 67678060 складу поїзда №3502 і сходженням одного вагона №61934469 із групи вагонів відчепа з колії №6. Крім вказаного, у 17-му, за напрямком руху поїзда №3502, вагоні №60493509, кузов був зміщений зі шворня.

Відповідно до п.6 Акту причинами транспортної події є порушення керівником маневрів ОСОБА_2 п.2.11 Інструкції про порядок проведення маневрової роботи на станції Інгулець, затвердженої ДН-2 16.09.2020 у частині переконання у тому, що відчеп, який прослідував на колію призначення, з`єднався з основною групою вагонів та був закріплений; порушення складачем поїздів ОСОБА_1 вимог п.2.12 вказаної Інструкції у частині закріплення та з`єднання вагонів після закінчення маневрової роботи з розформування составу; порушення ДСП ОСОБА_3 , керівником маневрів ОСОБА_2 та складачем поїздів ОСОБА_1 вимог п.16.3.4 (к) ІРП у частині своєчасного вжиття заходів, що виключають можливість руху відчепів у зворотному напрямку та вимог п.1.3 Інструкції про порядок проведення маневрової роботи на станції Інгулець у частині проведення маневрової роботи поштовхами при відсутності належного освітлення.

Як передбачено п.2.11, 2.12 Інструкції про порядок проведення маневрової роботи на станції Інгулець, затвердженої ДН-2 16.09.2020 керівнику маневрів забороняється направляти на колію призначення наступний відчеп, не впевнившись в тому, що відчеп, який прослідував на колію призначення, з`єднався з основною групою вагонів або зайшов за граничний стовпчик колії та закріплений, а ДПС приготував маршрут слідування для наступного відчепу. Закріплення відчепу, який не з`єднався з основною групою вагонів на колії, виконується у разі можливого його руху у зворотному напрямку. Після закінчення розформування составу, вагони повинні бути з`єднані та закріплені на коліях згідно вимог п.3.10 ТРА станції.

Відповідно до протоколу наради при начальнику Криворізької дирекції залізничних перевезень №55/ДН від 23.06.2022 ухвалили: матеріальні збитки від наслідків транспортної події (аварії) пред`явити для відшкодування у рівних долях на ДСП Інгулець ОСОБА_3 , складачам поїздів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .. Враховуючи значну суму збитків, першочергово стягнути у розмірі середньомісячного заробітку з кожного працівника відповідно до чинного законодавства. Випадок транспортної події класифіковано як аварія.

28.06.2022 начальником дирекції Структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» винесено наказ про утримання з чергового по станції Інгулець ОСОБА_3 , складачів поїздів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 коштів за шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обов`язків, що призвели до збитків в результаті аварії 19.06.2022 на станції Інгулець, у розмірі середньомісячного заробітку.

Згідно з довідкою №432/ДН-2 від 04.08.2022 збитки від транспортної події, яка сталась 19.06.2023 складають 91973,61 грн.

Як вказано в листах головного бухгалтера Структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» із заробітної плати складача поїздів ОСОБА_2 згідно його особистих заяв було утримано: в серпні 2022 року 1426,79 грн, у вересні 2022 року 836,67 грн, у жовтні 2022 року 1134,19 грн, в листопаді 2022 року 1107,43 грн, у грудні 2022 року 1454,82 грн, у січні 2023 року 1232,65 грн, у лютому 2023 року 1472,41 грн, у березні 2023 року 1178,28 грн; із заробітної плати складача поїздів ОСОБА_1 , згідно його особистих заяв, утримано: у серпні 2022 745,76 грн, у вересні 2022 року 618,30 грн, у жовтні 2022 року 664,98 грн, у листопаді 2022 року 1282,02 грн, у грудні 2022 року 904,11 року. У січні 2023 року ОСОБА_1 , через банківську установу, відшкодовано 3001,20 грн та утримано згідно особистої заяви із заробітної плати 294,59 грн.

Станом на 01.04.2023 середньомісячні заробітки були відшкодовані складачем поїздів ОСОБА_2 у розмірі 11270,03 грн, складачем поїздів ОСОБА_1 у розмірі 8299,02 грн, заборгованість ОСОБА_2 складає 19387,84 грн, ОСОБА_1 22358,85 грн.

На звернення начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень щодо стану кримінального провадження стосовно відшкодування збитків від допущеної транспортної події, начальником ВП №6 КРУП надано пояснення від 20.03.2023, відповідно до якого вивченням та розглядом матеріалів встановлено, що подія, яка трапилась, не містить, відповідно до змісту ст.11 КК України, обов`язкових ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Предметом в даній справі є спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці, тому звернення не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Начальник Криворізької дирекції залізничних перевезень звернувся із листом від 22.05.2023 року до керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 в Дніпропетровській області з проханням посприяти у вирішенні питання щодо відшкодування своєї частини збитків від допущеної транспортної події громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Криворізькою південною Окружною прокуратурою розглянуто вказане звернення та надано пояснення від 08.06.2023, відповідно до якого вказано, що підстав для розгляду звернення, як заяви про кримінальне правопорушення та внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не встановлено. Роз`яснено, що питання про відшкодування шкоди, завданої з вини працівника підприємству, вирішується відповідно до глави ІХ КЗпП України та глави 82 ЦК України.

Відповідно до довідок від 01.08.2023, ОСОБА_2 звільнений 27.07.2023 за власним бажанням, ОСОБА_1 звільнений 10.01.2023 у зв`язку із скороченням штату, що підтверджується наказами про припинення трудового договору (контракту) №75/ОС від 13.07.2023 у відношенні ОСОБА_2 та наказом №05/ОС від 09.01.2023 у відношенні ОСОБА_1 .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстав, визначених статтею 134 КЗпП України для притягнення працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, не встановлено, та ними вже відшкодовано завдану шкоду в розмірі середньомісячних заробітків, які утримано позивачем із заробітної плати відповідачів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 131 КЗпП України тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Статтею 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки матеріальної відповідальності працівників у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, а саме коли:

1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами;

3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку;

4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані;

5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;

6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків;

7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків;

8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу;

9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством;

10) шкоди завдано недостачею, знищенням або пошкодженням обладнання та засобів, наданих у користування працівнику для виконання роботи за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу. У разі звільнення працівника та неповернення наданих йому у користування обладнання та засобів з нього може бути стягнута балансова вартість такого обладнання у порядку, визначеному цим Кодексом.

Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (статті 138 КЗпП України).

Установлено, що, згідно з Актом службового розслідування аварії від 23.06.2022, яка сталась 19.06.2022 на станції Інгулець, причинами аварії стало порушення працівниками товариства, ДСП ОСОБА_3 , керівником маневрів ОСОБА_2 та складачем поїздів ОСОБА_1 . Інструкції про порядок проведення маневрової роботи на станції Інгулець.

Встановлена пряма дійсна шкода в розмірі 91973,61 грн.

Підприємством було прийнято рішення про покладення відшкодування у рівних долях на ДСП Інгулець ОСОБА_3 , складача поїздів ОСОБА_2 , складача поїздів ОСОБА_1 .

Отже, відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було допущено порушення своїх посадових обв`язків, яке виявилося в тому, що в результаті аварії 19.06.2022 на станції Інгулець було пошкоджено майно роботодавця, а тому вони мають нести матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

При цьому, обставин, визначених у статті 134 КЗпП України для притягнення працівників до матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, судом не встановлено.

Позивач АТ «Українська залізниця», наполягаючи на наявності обставин визначених статтею 134 КЗпП України для повної матеріальної відповідальності працівників, цитує в апеляційнвй скарзі цю статтю у повному обсязі та не наводить пунк, на підставі якого вважає необхідним покласти на відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повну матеріальну відповідальність.

Крім того, така позиція позивача суперечить наказу начальника дирекції Структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» від 28.06.2022 про утримання з чергового по станції Інгулець ОСОБА_3 , складачів поїздів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 коштів за шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обов`язків, що призвели до збитків в результаті аварії 19.06.2022 на станції Інгулець, у розмірі середньомісячного заробітку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» - залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: