Справа №333/848/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Наумової І.Й., за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В., відповідачки: ОСОБА_1 , представниці відповідачки: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про зменшення розміру аліментів, присуджених на утримання дитини, який обґрунтовує наступним.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 25.12.2015 року по справі №313/1360/15-ц з нього було стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 17.09.2015 року та до досягнення нею повноліття.

У шлюбі з відповідачкою він перебував з 02.10.2010 року по 30.08.2016 року. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 30.08.2016 року по справі № 313/1.003/16-ц шлюб між ними було розірвано.

07 червня 2019 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Він одружився та у нього народилась друга дитина, що свідчить про зміну сімейного стану і, в силу положень ст.192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Окрім того, 28 грудня 2022 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було задоволено заяву ОСОБА_7 , видано судовий наказ (справа № 336/ 7338/22) про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини від доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.12.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Після народження другої дитини та стягнення з нього аліментів за судовим наказом його матеріальне становище погіршилося, окрім того,він бажає щоб його діти отримували однакові аліменти на своє утримання. Також зазначив, що він має на утриманні бабусю, ОСОБА_8 , 1941 року народження, яка проживає з ним, є пенсіонером, а оскільки її пенсії не вистачає на оплату навіть комунальних послуг та ліків, тому саме він її утримує повністю.

На підставі вищевказаного, позивач просить суд: зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 25.12.2015 року по справі № 313/1360/15-ц з нього, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частки до 1/6 частки від доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дати винесення рішення по справі та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, та встановлений сторонам строк для надання заяв по суті спору.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2024 р. постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідач скористалась своїм процесуальним правом та надала відзив на позов, в якому не визнала позовні вимоги та просила в їх задоволенні відмовити, виходячи з наступного. Підставами для зменшення розміру аліментів, позивач вважає погіршення його матеріального становища, у зв`язку з тим, що у нього з`явилися утриманці: дитина від другого шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 та його бабуся, 1941 року народження. Відносно першої підстави позивача для зменшення розміру аліментів слід зазначити, що на теперішній час він продовжує проживати зі своєю другою сім`єю, рішення суду про розірвання шлюбу немає, і виникнення судового наказу, пов`язано тільки з тим, щоб зменшити розмір аліментів на утримання їх спільної доньки, ОСОБА_4 . Сам судовий наказ від 28.12.2022 року, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя в матеріалах даної справи відсутній. У своєму позові ОСОБА_3 зазначає, що він бажає щоб його діти отримували однакові аліменти на свої утримання, але при цьому не враховує їх розмір: синові 1/3 частина від усіх видів його доходів, а доньці просить суд зменшити їх розмір з 1/4 до 1/6 частини, що саме по собі виключає їхню однаковість. Враховуючи положення п. 3. ч. 1 ст. 182 СК України бабуся не входить до переліку осіб, утримання яких є підставою для зміни розміру аліментів. Позивач, згідно до закону, не зобов`язаний утримувати бабусю, оскільки вона - не є його близьким родичем. Крім того, позивач не підтверджує факт його проживання з бабусею та наявність її утримання з його боку належними та достатніми доказами. В матеріалах даної цивільної справи є довідка про доходи позивача за період з 01.01.2022р. до 31.12.2022 p., але відсутня довідка про доходи позивача за останні півроку, що ускладнює зрозуміти наскільки змінилися його доходи та погіршилося його матеріальне становище. У листопаді 2022 року їх спільна донька, ОСОБА_4 потрапила до лікарні на стаціонарне лікування з невідомою симптоматикою хвороби. Після низки обстежень їй було поставлено генетичне, невиліковне захворювання "Бульозний епідермоліз (Q 81.0)"(копія виписного епікризу додається). Внаслідок цього захворювання донька отримала інвалідність та стала інвалідом-дитинства, що підтверджується медичним висновком № 727 від 28.11.2022 року про дитину інваліда та посвідченням дитини - інваліда з дитинства. Їх спільна дитина постійно перебуває під медичним наглядом та симптоматичним лікуванням. З січня 2023 року, у відповідачки значно скоротилася заробітна плата, тобто її матеріальне становище, а відповідно і їх дитини значно погіршилося. Вимагаючи у суду зменшення розміру аліментів на утримання нашої дочки з 1/4 частини до 1/6 всіх видів доходів, позивач замовчує факт наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів на ОСОБА_4 на суму 18814,98 гри. З моменту народження дитини та по теперішній час позивач жодного разу не бачив своєї дочки, він не бажає брати участь у її вихованні, моральному, духовному та фізичному розвитку. У цьому році дочці виповнюється 8 років, а вона ніколи не бачила свого рідного батька, ОСОБА_3 . Факт неприйняття позивача ОСОБА_3 їх доньки та відмова брати участь у її житті підтверджується його поданням 20.10.2015 року (через три місяці після народження дитини) до Веселівського районного суду Запорізької області позовної заяви про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Але, злякавшись проведення генетичної експертизи ДНК написав заяву, в якій попросив позовну заяву в цивільній справі залишити без розгляду.

Позивачем надана відповідь на відзив, в якому він наполягав на задоволенні його позовних вимог, зазначивши, що він наразі є військовослужбовцем ЗСУ, і частина доходить витрачається на його військову службу. Його друга дружина з ним не мешкає. Відповідач також має обов`язок по утриманню їх доньки. Майновий стан відповідачки поліпшився: вона стала отримувати пенсію по інвалідності на доньку, придбала нерухоме майно, створила нову родину з іншим чоловіком.

В судове засідання позивач та його представниця не з`явилась, останньою надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають.

Відповідачка та її представниця в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Суд, вислухав пояснення відповідачки та її представниці, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частково задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010 р. по 12.09.2016 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 та копією рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 30.08.2016 р. по справі №313/1003/16-ц.

Від вищевказаного шлюбу, сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 та висновком експерта за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи від 18.12.2023 р.

З медичної документації та посвідчення, виданого 31.01.2023 р. вбачається, що малолітня ОСОБА_9 має захворювання бульозний епідермоліз з 2016 р. та з 2023 р. є дитиною з інвалідністю.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 25.12.2015 року у справі №313/1360/15-ц, присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , на утримання їх доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі частки доходів платника аліментів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Наразі вищевказане рішення виконується в межах виконавчого провадження ВП №50297761, в порядку його виконання звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_3 , що підтверджується копіями постанов державного виконавця Заводського ВДВС у м. Запоріжжі, звітом про здійснення відрахування та виплати із заробітної плати позивача, які він отримував на ПРАТ «Запоріжвогнетрив» в період з 01.01.2016 р по 31.12.2020 р., довідкою ПРАТ «Запоріжвогнетрив» про доходи за період з січня 2022 р. по грудень 2022 р.

Станом на червень 2023 р., позивач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , у розмірі 16120,76 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, складеного державним виконавцем. Відомостей, що позивачем сплачена дана заборгованість, наразі відсутня. З даного розрахунку вбачається, що розмір аліментів з листопада 2022 р., які стягуються на утримання дитини ОСОБА_4 значно підвищився.

Позивач зазначає, що він наразі є військовослужбовцем, при цьому доказів на підтвердження цієї обставини не надає суду.

Відповідачка є власником квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , на яку набула право власності в березні 2016 р.

Відповідно до довідки про доходи, наданої за місцем роботи відповідачки, від 16.03.2023 р., остання працює медичною сестрою в КНП «Обласний перинатальний центр» ЗМР, за період з січня 2023 р. по травень 2023 р. отримала заробітну плату, яка в середньому на місяць становить близько 8000,00 грн.

07.06.2019 р. позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2022 р., по справі №333/7338/22 присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 на утримання їх сина ОСОБА_6 , у розмірі 1/3 частини його заробітку, починаючи з 22.12.2022 р. і до повноліття дитини. Дані обставини підтверджуються копією рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2023 р. по справі №336/1153/23, яким зменшений розмір аліментів, який стягується зазначеним вище судовим наказом з 1/3 частки доходів платника аліментів ОСОБА_7 до 1/6 частки.

Наданий позивачем виписний епікриз щодо його лікування, датований 2013 р., суд вважає, неналежним доказом у справі, оскільки він не стосується часового періоду спірних правовідносин.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня

2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі

№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Вищевказані правові норми та висновки наведені в Постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц.

Позивач в своєму позові наводить дві підстави для зменшення розміру аліментів: зміна сімейного стану та погіршення його майнового стану .

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача дійсно в 2019 р. змінився сімейний стан: від вдруге одружився та у нього народилася друга дитина, відносно якої виник обов`язок по її утриманню.

Заявлена обставина, що у позивача на утриманні перебуває його бабуся, жодним належним доказом не підтверджена.

Посилання позивача щодо погіршення його майнового становища також належним чином не обґрунтоване, з доданих до матеріалів справи доказів, вбачається, що навпаки він покращився, наприклад, був зменшений присуджений судом розмір аліментів, які стягуються на іншу дитину, що впливає на його майнові зобов`язання, також з розміру аліментів, який стягується з позивача на користь відповідачки у цій справі з кінці 2022 р., вбачається, що дохід позивача значно збільшився.

З огляду на те, що зміна сімейного стану є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що необхідно зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання доньки ОСОБА_11 . При цьому, виходячи в першу чергу з інтересів малолітньої дитини, яка має інвалідність з дитинства, та внаслідок цього потребує більших витрат на утримання ніж здорова дитина, та враховуючи і обов`язок матері утримувати дитину, суд вважає, що розмір присуджених аліментів необхідно зменшити з 1/4 частки доходів позивача ОСОБА_3 на 1/5 частку його доходів. В іншій частині, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 180 184, 192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 25.12.2015 року у справі №313/1360/15-ц, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_2 ), на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даного рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття..

В іншій частині, заявлені позовні вимоги, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.Й.Наумова