Справа № 645/5580/23
Провадження № 2/645/316/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Мартинової О.М.,

секретар судового засідання Кривченко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики від 15 червня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ротач І.І., бланк серії НРТ №157412, а також стягнути з ОСОБА_4 на свою користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

08.11.2023 року поштовою кореспонденцією до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Павлуненко К.Л., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1156519 від 06.11.2023 року, в якому остання просила суд визнати дії ОСОБА_3 з подання позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики зловживанням процесуальним правом. В обґрунтування клопотання посилалася, на те, що в провадженні Деснянського районного суду м.Києва перебуває справа №754/11787/23 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за цим же договором позики від 15.06.2022 року. По зазначеній справі представником ОСОБА_3 наданий відзив, в якому останній сперечається із визначенням суми стягнення (зазначає про те, що повернув вже більше ніж заявлено позивачем), однак в жодному разі не зазначає про недійсність чи удаваність самого договору. Натомість, ОСОБА_3 по справі №754/11787/23 обирає спосіб захисту подання окремої позовної заяви до Фрунзенського районного суду м.Харкова, чим створює можливість зупинити розгляд вже існуючої справи у Деснянському районному суді м.Києва, затягнути судовий розгляд та не повертати в цей час борг. В зв`язку з зазначеним, представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 просила суд визнати зазначені дії ОСОБА_3 з подання позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики зловживанням процесуальним правом та залишити позов без розгляду.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.

Представника відповідача ОСОБА_4 адвокат Ашурова А.Р., яка діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії АХ №1156521 від 06.11.2023 року, в підготовчому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримала та просила його задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання з огляду на таке.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав.

Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

У п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України). Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК).

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13 ЦК України).

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 2-5 ст. 13 цього Кодексу (ч. 3 ст. 16 ЦК).

Тлумачення зазначених норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом.

При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Суд не вбачає, що подання ОСОБА_6 позовної заяви до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним є зловживанням процесуальними правами.

Подання окремого позову це право особи.

У разі виявлення судом, що в провадженні суду перебувають тотожні позови, суд застосовує відповідні правові наслідки.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Деснянського районного суду м.Києва перебувала цивільна справа №754/11787/23 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 15.06.2022 року.

Проте в провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа №645/5580/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

При вивченні матеріалів справи встановлено, що сторони, підстави та предмети спору позовів у справах №754/11787/23 та №645/5580/23 не є тотожними.

Судом не встановлено обставин, передбачених зазначеними вище нормами процесуального законодавства, за яких суд може визнати дії позивача зловживанням процесуальними правами, та вказані обставини також не доведені самим представником відповідача, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача про визнання дій позивача ОСОБА_3 зловживанням своїм процесуальним правом та залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 258 - 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 щодо визнання дії ОСОБА_3 з подання позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики зловживанням процесуальним правом.

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://fr.hr.court.gov.ua. на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя О.М. Мартинова