Справа № 274/8483/23 Провадження № 2/0274/365/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
11.04.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
доБердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
прозвільнення майна з-під арешту,
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 належить 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 . При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті батька ОСОБА_1 було повідомлено про наявність оспорюваного обтяження. ОСОБА_1 не відомо підстави винесення постанови про накладення арешту, проте відносно нього на даний час відкритих виконавчих проваджень не існує. За таких обставин арешт на належне ОСОБА_1 майно, який триває майже двадцять років, порушує його права власника.
Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) своєї позиції щодо предмета спору у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом від 27.12.1994 р. про право власності на житло та інформацією від 28.11.2023 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, рішенням від 25.06.2015 р. № 1124 Бердичівської міської ради Житомирської області Житомирської області (а. с. 13 14, 32, 47).
У цьому свідоцтві прізвище ОСОБА_1 , а також іншого співвласника ОСОБА_4 , зазначені як Пазіч, що розцінюється Судом як помилка, так як з паспорта від 04.07.2017 р. ОСОБА_1 , свідоцтва від 19.04.2023 р. про народження ОСОБА_1 , довідки від 16.10.2014 р. про реєстрацію місця проживання фізичної особи ( ОСОБА_1 ) та свідоцтва від 15.11.2010 р. про смерть ОСОБА_4 вбачається, що правильними прізвищами цих осіб є ОСОБА_5 (а. с. 7, 9, 10, 12).
З урахуванням наведеного вище щодо правильного прізвища ОСОБА_1 , Суд зазначає, що запис про оспорюване обтяження також містить помилку у написанні прізвище ОСОБА_1 : Позич замість ОСОБА_5 .
Разом з тим, станом на 29.11.2023 р. будь-які виконавчі провадження, у яких боржником є ОСОБА_1 , відсутні, що підтверджується результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП (а. с. 6).
Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) проти позову не заперечив, будь-яких доказів, які б вказували не необхідність перебування під арештом 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , під оспрюваним обтяженням не подав.
За таких обставин Суд вважає, що на даний час у наявності оскаржуваного обтяження немає потреби, це обтяження порушує право власності ОСОБА_1 .
Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.
Як випливає з актуальної на даний час практики Верховного Суду, відповідачем за відповідним позовом має бути особа, в інтересах якої накладено обтяження або її правонаступник, а у разі ліквідації такої особи або якщо така особа не відома орган, який наклав обтяження, а за його відсутності державний реєстратор, яке це обтяження зареєстрував.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут