Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2024Справа №607/24855/23 Провадження №2/607/865/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивачки, адвокатки Середзінської Т. Ф.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом Реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області. Шлюб між сторонами розірвано 19 березня 2014 року, що вбачається із штампа у свідоцтві про одруження.

У даному шлюбі у сторін народилися діти, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є повнолітньою, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доньки проживають разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачка самостійно забезпечує неповнолітню доньку ОСОБА_3 , оскільки дитини потребує коштів на лікування, навчання та харчування, це призводить до скрутного матеріального становища її сім`ї. Відповідач самоусунувся від виховання та забезпечення дочки, зв`язку з ним немає.

Позивачка має проблеми зі здоров`ям, з 15 серпня 2023 року їй встановлено другу групу інвалідності, зважаючи на це вона немає змоги працювати.

ОСОБА_3 є студенткою 1-го курсу змішаної форми навчання Чернігівського військового ліцею з підвищеною військовою підготовкою.

На даний час позивачка, не в змозі самостійно в повному обсязі забезпечувати проживання та навчання дочки.

Окрім цього, позивачка просить суд врахувати і те, що її утриманні ще знаходиться старша повнолітня дочка ОСОБА_4 , яка є інвалідом третьої групи з дитинства.

ОСОБА_1 забезпечує належне утримання дитини, духовний та фізичний розвиток і несе усі загальні витрати, що полягають у придбанні продуктів харчування, медикаментів на поточне лікування дитини, одягу та взуття, засобів гігієни, витрати на навчальне приладдя, зошити, книжки та інше.

Відтак, позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 10 січня 2024 року відкрито провадження у справі № 607/24855/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокатка Середзінська Т. Ф. у судовому засідання вимоги викладені у позовній заяві підтримала в повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши позовну заяву, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , сторони 03 жовтня 1997 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 852. Також на вище вказаному свідоцтві про одруження є штамп з відміткою, що шлюб розірвано на підставі рішення суду № 320/675/14-ц від 19 березня 2014 року Мелітопільським м/р судом.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Україна, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13 квітня 2022 року № 6117-, № 6117- ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 249611 ОСОБА_5 встановлено другу групу інвалідності у наслідок загального захворювання терміном до 01 вересня 2025 року. У зв`язку з чим позивачці призначено пенсію по інвалідності, що стверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 , виданим 11 вересня 2023 року Пенсійним фондом України.

За встановлених обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII від 27 лютого 1991 року, Державиучасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України).

Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Суд встановив, що у сторін в шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. ОСОБА_1 самостійно забезпечує дочку, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги. Водночас, ОСОБА_2 є працездатним, інших утриманців не має. Стан здоров`я відповідача суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто, відповідно може отримувати достатній постійний дохід і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття.

В свою чергу ОСОБА_2 , не надав жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати їх спільну дитину, суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову 19 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 7678, 206, 258268, 273, 280-283, 352355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статями 180184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову 19 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1 073,60 грн судового збору.

Копію рішення направити відповідачу у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 08 квітня 2024 року.

Головуючий суддя О. Герчаківська