Номер провадження: 22-ц/813/1709/24
Справа № 1505/8530/2012
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Зауліної О.Г.,

представника ТОВ «ФК «Форінт» - адвоката Головіна М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни і Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форінт» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Боярського О.О., про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

встановив:

03.10.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу у розмірі 60 955 доларів США, що еквівалентно 496 783,25 грн. (т.1, а.с.2-3).

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2013 року позовну заяву ОСОБА_2 було задоволено (т.1, а.с.32-33).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2013 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 13.02.2013 року було залишено без задоволення (т.1, а.с.52-53).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.11.2013 року заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2013 року змінено, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто борг у розмірі 17 000,00 Євро, що еквівалентно 181 050,00 грн. (т.1, а.с.100-105).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.02.2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 25.11.2013 року залишено без змін (т.1, а.с.118-119).

18.12.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчого листа, який був виданий 24.12.2013 року (т.1, а.с.110).

Постановою державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пашали В.Р. від 09.09.2021 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1на підставі виконавчого листа № 1505/8530/2012 року виданого 24.12.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 181 050,00 грн. (т.1, а.с.137).

22.09.2021 року до суду першої інстанції надійшов лист № 69524/31-31 від 17.09.2021 року від Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області наступного змісту: «Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М.Одеса) направляє на Вашу адресу мирову угоду на стадії виконання судового рішення, за яким 24.12.2013 року видано виконавчий лист № 1505/8530/2012 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення боргу, укладеної між ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_3 , щодо вирішення питання про визнання мирової угоди для подальшого її виконання на підставі ст.ст. 207-208,434 Цивільно-процесуального кодексу України».

До зазначеного листа додані, зокрема, заява ОСОБА_2 від 15.09.2021 року про затвердження мирової угоди, мирова угода, укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та копія постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 (т.1, а.с.132-137).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2022 року було задоволено заяву ОСОБА_2 (т.1, а.с.148-150). Суд затвердив мирову угоду, укладену 15.09.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якої сторони погодилися:

1.1. Рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості Боржника перед Стягувачем за договором позики, розмір якої визначений у регулятивній частині Рішення суду.

1.2. Боржник визнає всю заборгованість перед Стягувачем у розмірі, встановленому Рішенням суду та передає у власність ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. будівлю магазину площею 540,1 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

1.3. Стягувач, підписанням цієї Мирової угоди підтверджує отримання від Боржника, погашення заборгованості за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 1505/8530/2012 року,

1.4. Боржник та Стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов`язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї Мирової угоди, покладаються на Боржника.

1.5. Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї Мирової угоди не матиме жодних майнових претензій до Боржника, з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї Мирової Угоди.

1.6. Стягувач та Боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією Мировою угодою відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

1.7. Боржник та Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі й держави.

1.8. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї Мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.

1.9. Сторони даної Мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї Мирової угоди.

1.10. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї Мирової угоди, а саме п. 1.3. даної Мирової угоди. Наслідки затвердження цієї Мирової угоди Сторонам відомі.

1.11. Уся інформація, викладена в цій Мировій угоді, сприймається Сторонами як повною мірою достовірна. Кожна Сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в цій Мировій угоді.

1.12. Ця Мирова угода передається на затвердження до суду, який знаходиться за місцем виконання Рішення суду (ст. 434 ЦПК України), і набуває чинності після затвердження цієї Мирової угоди судом.

1.13. Дана Мирова угода складена у 3-х примірниках, українською мовою, які мають однакову юридичну силу.

В апеляційних скаргах приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. і ТОВ «Фінансова компанія Форінт» ставлять питання про скасування ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2022 року та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди (т.2, а.с.1-6, 72-81).

В додаткових поясненнях на апеляційні скарги ОСОБА_2 просить апеляційні скарги залишити без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду (т.2, а.с.156-157).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, за участю представника приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. - Зауліної О.Г. , представника ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» - Головіна М.В. та у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (т.2, а.с.178-187).

Колегією суддів було також враховано, що поштова кореспонденція направлялась позивачу ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем його проживання, що підтверджується відповіддю № 292198 від 26.10.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника: АДРЕСА_2 (т.2, а.с.166).

Однак, поштова кореспонденція на вказану адресу повернулася до суду з відміткою: «повернення по закінченню терміну зберігання» (т.2, а.с.184-185).

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання.

З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Одеським апеляційним судом 01.03.2024 року було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про повідомлення позивача ОСОБА_2 про слухання справи 27.03.2024 року, о 16 год. 00 хв., що в сенсі ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням (т.2, а.с.186-187).

У зв`язку з цим, колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції тривалий час (т.2, а.с.138), від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції у відкритому судовому засіданні, за участю представників апелянтів та у відсутність інших учасників справи.

Затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції виходив із того, що мирова угода, укладена між сторонами виконавчого провадження, не суперечить діючому законодавству, не порушує законних прав свобод та інтересів інших осіб і вчинена в інтересах сторін (т.1, а.с.148-150).

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

Частиною 5 цієї статті визначені підстави, за яких суд повинен постановити ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжити судовий розгляд. Таке рішення повинно бути прийнято судом у разі:

1)умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2)одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Порядок затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення регламентований ст. 434 ЦПК України.

Згідно ч. 3 цієї статті, суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди в процесі виконання рішення з підстав, визначених ст. 207 ЦПК України, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених ст. 206 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2013 року у справі №1505/8530/2012 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто борг у розмірі 60 955,00 доларів США, що еквівалентно 496 783,25 грн. та судовий збір у розмірі 3 354,00 грн. (т.1, а.с.32-33).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.11.2013 року заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2013 року змінено та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто борг у розмірі 17 000,00 Євро, що еквівалентно 181 050,00 грн., а також судовий збір у розмірі 1 224,21 грн. (т.1, а.с.100-105).

Постановою державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пашали В.Р. від 09.09.2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа № 1505/8530/2012 року, виданого 24.12.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 181 050,00 грн. (т.1, а.с.137).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постановою Одеського апеляційного суду від 23.01.2020 року у справі 2-4092/11 з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 010/2-0-1/07-382 від 20.07.2007 року у загальній сумі 171 881,00 доларів США.

01.06.2020 року приватним виконавцем Колечко Д.М. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4092/11, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 25.05.2020 року щодо стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», заборгованості за кредитним договором № 010/2-0-1/07-382 від 20.07.2007 року у загальній сумі 171 881,00 доларів США (т.2, а.с.93).

16.03.2023 року вказаний виконавчий лист був повернутий стягувачу з підстав п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача) - (т.2, а.с.98-98-зв.).

В подальшому, з 16.03.2023 року по 27.03.2023 року зазначений виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця Шевченко Т.С. в рамках виконавчого провадження № 71325053. Постановою від 27.03.2023 року виконавчий лист був повернутий стягувачу (т.2, а.с.103-звор.).

Станом на даний час судове рішення від 23.01.2020 року не виконане.

Також заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2010 року, яке набрало чинності, у справі № 2-2217/10 з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/2-0-1/08-068 від 05.03.2008 року у розмірі 914 302,28 грн, судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та ІТЗ 120,00 грн.

Зазначене судове рішення також не виконане.

Постановами головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області від 30.06.2017 року та 15.01.2018 року в рамках виконавчих проваджень №№ НОМЕР_3, НОМЕР_4 виконавчі листи, видані Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області в рамках справи № 2-2217/10 були повернуті стягувачу з підстав відсутності у боржника майна та коштів (т.2, а.с.114, 114-звор.).

Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. від 14.02.2020 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-2401/11, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс», у розмірі 181 418,27 грн. та судових витрат у розмірі 1 934,18 грн. Зазначену постанову ОСОБА_3 отримав 25.05.2020 року (т.2, а.с.13).

Під час здійснення виконавчих проваджень приватними виконавцями виносилися постанови про арешт усього майна боржника, у тому числі на будівлю магазину по АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними відомостями з АСВП про стан здійснення виконавчих проваджень та записами про арешти, внесеними до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т.2, а.с.95-96-зворот,102).

Отже, з вищевикладеного вбачається, що крім стягувача ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 має зобов`язання перед іншими стягувачами, серед яких є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» і ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс».

Боржнику ОСОБА_3 було відомо про наявність виконавчих проваджень відносно стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс», проте боржник надав перевагу погашення заборгованості лише на користь одного кредитора ОСОБА_2 , передавши йому за мировою угодою в рахунок погашення заборгованостінерухоме майно - будівлю магазину.

Крім того, слід зазначити, що судом першої інстанції затверджено мирову угоду на суму, яка більше ніж вдвічі перевищує суму боргу, визначену рішенням суду апеляційної інстанції від 25.11.2013 року (383 560,00 грн.) - (т.1, а.с.100, 136).

Постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, суд першої інстанції помилково виходив із того, що укладена між сторонами мирова угода стосується лише прав та обов`язків сторін і предмета позову у даній справі, та не порушує права та інтереси інших осіб, зокрема, приватного виконавця, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» і ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», не вирішив питання про їх залучення до участі у справі, дійшовши передчасного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про затвердження мирової угоди.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 цієї статті суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Залучення до участі у справі всіх заінтересованих сторін відповідає принципам змагальності цивільного судочинства та забезпечує принцип рівності сторін цивільного судочинства, забезпечує право на судовий захист всіх сторін виконавчого провадження, так як рішення суду вплине на їх права та обов`язки. Незалучення другої сторони виконавчого провадження до участі у розгляді справи призводить до неправильного її вирішення.

Таким чином, враховуючи, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі стягувачів та приватного виконавця, тим самим порушив вимоги діючого цивільно-процесуального законодавства, оскаржувана ухвала про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявники апеляційних скарг надали суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. і ТОВ «Фінансова компанія Форінт» підлягають задоволенню, ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2022 року - скасуванню, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення по справі № 1505/8530/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни і Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форінт» задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2022 року про затвердження мирової угоди скасувати. Відмовити в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди, укладеної 15.09.2021 року між сторонами, в процесі виконання рішення по справі № 1505/8530/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.04.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М.Драгомерецький