_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/708/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Грабовій Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська площа, 1), Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, Думська площа, 1) про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , зменшивши позовні вимоги, просить встановити факт постійного проживання більше п`яти років однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , з 1994 року до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому позивачка посилається на те, що після смерті її вітчима - ОСОБА_2 відкрилась спадщина, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не було надано документів на підтвердженняфакту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що має бути встановлено винятково рішенням суду, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивачки - адвокат Лепеха К.Г. подав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутність, також в зв`язку із зменшенням позовних вимог просив повернути судовий збір.

Представник Одеської міської ради - Романець Ю.В. надала до суду заяву в якій просить цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, проводити без їхньої участі, прийняти рішення на розсуд суду.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому порядку, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 05.03.2020, актовий запис №2451.

Згідно довідки (виписки з будинкової книги про склад сім`ї і прописки) №1706 від 15.05.2006, виданої на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що за адресою в АДРЕСА_2 , проживають і зареєстровані ОСОБА_2 , чоловік, ІНФОРМАЦІЯ_7., ОСОБА_1 , донька, ІНФОРМАЦІЯ_6., ОСОБА_4 онук, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначено у розпорядженні органу приватизації №194700 від 04.04.2006 прохання наймача ОСОБА_3 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_3 , задовольнити і передати вказану квартиру в приватну спільну часткову власність гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в рівних частках.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.04.2006, виданого управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради квартира АДРЕСА_3 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в рівних частках.

У листі КП «БТІ» ОМР №4615-07/1146-153 від 21.10.2020 зазначено, що згідно запису в реєстровій книзі 608пр на сторінці 74, р.№3324, права власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в рівних частках.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0 від 16 серпня 2023 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 був зареєстрований 14 лютого 1986 року.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 21.02.2024 (справа №947/29475/23) встановлено факт, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 11.03.2020, актовий запис №829.

Через майже одинадцять років, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 , який весь цей час проживав однією сім`єю разом з ОСОБА_1 .

25.08.2023 ОСОБА_1 як спадкоємиця четвертої черги за законом після померлого вітчима ОСОБА_2 , з яким проживала більше п`яти років однією сім`єю до часу відкриття спадщини, звернулася до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Андронакі Н.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/4 (одну четверту) частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Андронакі Н.Г. від 25.08.2023 №104/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині того, що нотаріусу не було надано відомостей та документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини відповідно ст.1264 ЦК України.

Як зазначено у постанові юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини пов`язані із встановленням юридичного факту, що має юридичне значення відносин та успадкування врегульовані ЦПК України та Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ).

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Суд погоджується із позицією представника відповідача, про те що юридичні факти встановлюються у порядку окремого провадження, але у даному випадку, враховуючи що зазначені вимоги були заявлені у позовному провадженні разом із вимогами про визнання права власності на спадкове майно, суд вважає, що формальний підхід щодо залишення без розгляду вказаних вимог та роз`яснення повторного звернення з тими ж вимогами, але у порядку окремого провадження приведе лише до додаткового навантаження на судову систему та заявника, а тому з урахуванням вказаної процесуальної економії, верховенства права та права на справедливий суд які виключають зайвий формалізм як фактичне обмеження доступу до правосуддя, приходить до висновку про можливість вирішення вказаних вимог у даному провадженні.

Встановлення вказаного вище факту позивачці необхідно для прийняття спадщинипісля смерті ОСОБА_2 .

При таких обставинах суд вважає, що у справі достатньо доказів та підстав для встановлення факту постійного проживання більше п`яти років однією сім`єю до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому суд вважає зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог про повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до положень ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Зважаючи на те, що обсяг позовних вимог зменшився суд вважає за можливе повернути позивачці судовий збір в розмірі переплаченої суми в розмірі 3 428, 64 грн., що була сплачена двома платежами, а саме (1) в розмірі 858,88 грн. за платіжною інструкцією 0.0..1 від 29.09.2023 та (2) в розмірі 2 569,76 грн. за платіжною інструкцією 0.0..1 від 04.10.2023, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 2, 12,13, 76-83, 133, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 ) із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Одесі Одеської області (, м.Одеса, вул.Черняховського,6) повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) суму переплаченого судового збору в розмірі 3 428, 64 (три тисячі чотириста двадцять вісім гривень) 64 коп., сплаченої на рахунок НОМЕР_4 згідно платіжної інструкції 0.0..1 від 29.09.2023 і платіжної інструкції 0.0..1 від 04.10.2023.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Огренич І. В.