справа № 753/6935/22 головуючий у суді І інстанції Комаревцева Л.В.
провадження № 22-ц/824/6745/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сташкова Анастасія Григорівна, Київська міська рада, про встановлення факту родинних відносин та про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_4 , а саме, що вони були рідними сестрою та братом; визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її рідного брата ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є рідною сестрою ОСОБА_4 , який проживав з дружиною ОСОБА_5 . За життя спадкодавці повідомляли про те, що будуть заповідати своє майно позивачу або дочці. Про смерть ОСОБА_5 позивач дізналась від сусідки ОСОБА_6 . Ключі від квартири одержала ОСОБА_6 в морзі. Під час похорон дочка померлої ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_6 передати ключі від квартири, а також документи, але остання відмовилась та заволоділа спадковим майном.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд вказав тільки на одну підставу, що позивач не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Що стосується встановлення родинних відносин, то суд обмежився тільки тим, що привів у рішенні інформацію із погосподарських книг Буртівської сільської ради, із якої вбачалось, що за адресою по АДРЕСА_1 довгий час проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зі своїми батьками, що не викликало сумніву, що вони є рідними братом і сестрою. Більш того, суд не вказав на інші документи, вказані у позовній заяві, що підтверджували даний факт родинних відносин. Суд також не згадав про покази як свідка гр. ОСОБА_7 , який вказав, що вчився в одному класі з ОСОБА_4 і підтверджував, що ОСОБА_1 була рідною сестрою останнього. Також, суд не вказує, яким чином посилання на ст. 60,61,63 ЦК України заперечують можливість визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем після смерті свого брата. Із рішення суду вбачається, що при прийнятті рішення суд користувався тільки загальними положеннями ст. 1169-1270 ЦК України. В той же час, позивач ставила питання про застосування ч. 3 ст.1272 ЦК України, яка передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Про поважні причини пропуску такого строку позивач вказувала у позовній заяві з наданням відповідних доказів, але про таку обставину суд у рішенні навіть не згадав. Також, про довготривалу хворобу вказувалось у позовній заяві з наданням документів. Згідно п. 2 листа ВССУ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, що правильною визнається судова практика визнання тривалої хвороби поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У цьому ж пункті також вказано, що, визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Також, позивач посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12 травня 2021 року у справі №766/12921/20-ц та від 16 серпня 2023 року у справі №758/13293/18.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує про те, що їй не відомо чи є позивач рідною сестрою ОСОБА_4 . Докази, на які посилається позивач та які були досліджені судом першої інстанції жодним чином не доводять, що позивач та ОСОБА_4 були рідними братом та сестрою. Також, позивачем не надано доказів, що вона зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у встановлені законом строки. При цьому, до суду з вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач звернулася майже через півтора роки. Також, відповідач вказує, що надані позивачем медичні документи щодо стану її здоров`я не підтверджують наявність у позивача захворювань, які потребують тривалого лікування та які не дозволяють залишати місце свого проживання. Крім того, медичні документи в своїй більшості свідчать про проходження обстежень та лікування поза межами місця проживання позивача, а саме в м. Києві. На думку відповідача, наявність цих захворювань у позивача не є поважною причиною для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Кагарлицьким районним РАЦС Київської обл. в книзі записів актів громадянського стану зроблено запис за №307. Батьками було записано: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ( а.с.12).

Згідно з випискою з погосподарських книг Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області на ОСОБА_1 від 15.02.2022 було зазначено про членів сім`ї зареєстрованих в АДРЕСА_1 :

за 1944-1946 роки записано сина - ОСОБА_9 , невістку - ОСОБА_10 , онуків ОСОБА_11 : ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також дочок ОСОБА_11 : ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ;

за 1947-1949 роки записано ОСОБА_9 голову сім`ї, ОСОБА_10 його дружину та дітей ОСОБА_1 , (скорочено) та сина ОСОБА_4 .-(скорочено), а також матір - ОСОБА_14 (скорочено) та сестер ОСОБА_12 (скорочено), ОСОБА_10 (скорочено), ОСОБА_13 (скор.);

за 1950-1952 роки записано ОСОБА_9 голову сім`ї, ОСОБА_10 його дружину та дітей ОСОБА_1 (скорочено) та сина ОСОБА_4 .-(скорочено);

за 1958-1960,1961-1963, 1964-1966 роки записано ОСОБА_9 голову сім`ї, ОСОБА_10 - дружину та дітей ОСОБА_1 та сина ОСОБА_4 ;

за 1983-1985 роки записано ОСОБА_9 голову сім`ї, ОСОБА_10 - дружину та сина ОСОБА_4 ;

за 1986-1990 роки записано ОСОБА_9 - голову сім`ї, ОСОБА_10 - дружину (а.с. 15-16).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації актів про смерть виконкомом Буртівської сільської ради було зроблено запис за №34 ( а.с.24).

23 лютого 2022 року Державним архівом Київської області на запит Кагарлицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено про те, що книги реєстрації актів про народження громадян у с. Бурти Кагарлицького району Київської області за 1943 рік відсутні, тому надати копію актового запису та архівну довідку надати немає можливості (а.с.13).

22 липня 2022 року Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією на виконання ухвали від 14 липня 2022 року повідомлено про те, що згідно з відомостями, які містяться в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва» за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 17 вересня 1992 року, яка знята з реєстрації 16 листопада 2021 року;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 17 квітня 2014 року був знятий з реєстрації 24 березня 2021 року (а.с. 76).

17 серпня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г. надано належним чином завірену копію спадкової справи №200/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 - ОСОБА_5 відповідно до якої 31.12.2021 року ОСОБА_6 звернулась до приватного нотаріуса Сташкової А.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка була зареєстрована в АДРЕСА_2 ( а.с. 93)

27 травня 2022 року до приватного нотаріуса Сташкової А.Г. надійшла заява ОСОБА_15 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с.98 на зв. та а.с. 99).

05 липня 2022 року ОСОБА_15 звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Савельєва А.Ю. (а.с.108).

05 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 108).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , тому підстави для задоволення позову про встановлення родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Апеляційний суд не погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тлумачення змісту статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею

1272 ЦК України.

Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18).

Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач єдиним відповідачем зазначила ОСОБА_6 , яка не є спадкоємцем по закону і не є родичом померлого ОСОБА_4 . Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Наявна в матеріалах справи копія спадкової справи після смерті ОСОБА_4 не містить заповіту на ім`я ОСОБА_6 .

За таких обставин, остання не є належним відповідачем, яким в даному випадку має бути інший спадкоємець, а за відсутності такого Київська міська рада.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц ) пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 642/6181/16-ц).

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув. При цьому, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав до задоволення позову, однак керувався при цьому невірними мотивами, висновки суду частково не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до зміни рішення в мотивувальній частині.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року змінити в мотивувальній частині виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення виготовлено 08 квітня 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.