12.04.2024 Справа № 756/4243/24
Ун.№756/4243/24
Пр.№2/756/2741/24
У Х В А Л А

10 квітня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачки про поділ спільного майна подружжя, в якому просить визнати спільним майном подружжя позивача та відповідачки автомобіль марки «Tesla», Model Y, д.н.з. НОМЕР_1 , який, зареєстрований за ОСОБА_2 ; виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль марки «Tesla», Model Y, д.н.з. НОМЕР_1 та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошову компенсацію за його 1/2 частку в спільному майні подружжя, а саме 910 112, 50 грн.

Суддя, дослідивши позовну заяву з доданими до неї додатками, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем, на підтвердження сплати судового збору, додано квитанцію ID: 9584-9361-2153-5949 від 07.03.2024 року на суму 9 084, 00 грн.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідно до даних Автоматизованої системи документообігу суду та за результатами проведеної перевірки щодо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що судовий збір на суму 9 084, 00 грн. відповідно до квитанції ID: 9584-9361-2153-5949 від 07.03.2024 року було сплачено за подання у березні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна

подружжя, справа 756/3119/24, провадження № 2/756/2417/24.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.03.2024 заява позивача про відкликання позовної заяви була задоволена, повернута йому та зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, згідно квитанції ID: 9584-9361-2153-5949 від 07.03.2024 року.

Виходячи з наведеного, судовий збір у сумі 9084,00 грн. за подання позовної заяви 03.04.2024 за унікальним №756/4243/24 не зараховано, тому вказана квитанція не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданою фізичною особою судовий збір сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем пред`явлено позов, що має майновий характер (визнання майна спільною сумісною власністю).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Враховуючи, що вартість 1/2 частини спірного транспортного засобу складає 910 112,50 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь, то і судовий збір за подання цієї позовної заяви повинен бути сплачений у розмірі 1% ціни цього позову, а саме в розмірі 9 101,12 грн.

Позивачем позовна заява сформована через систему «Електронний суд».

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити 7 280,89 грн. судового збору (9 101,12х0,8) із застосуванням коефіцієнта для пониження.

Судовий збір має бути сплачений позивачем у вказаному розмірі за наступними реквізитами: Отримувач коштів УК у Оболон.р-ні/Оболон.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0026006, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Отже, на виконання вимог цієї ухвали, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 7 280,89 грн. та оригінал квитанції про сплату судового збору потрібно надати суду.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху, встановивши позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який рахувати з дня отримання її копії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Майбоженко