Справа № 344/259/24
Провадження № 2/344/1394/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Матківської К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2024 згідно даних вхідної реєстрації кореспонденції позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначено, що 29.09.2004 між сторонами зареєстровано шлюб. У даному шлюбі у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 липня 2020 року по справі№344/7181/20 шлюб між сторонами було розірвано дітей: ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 , залишено на проживанні із матір`ю. Рішенням Івано-Франківського міського суду віл 29 червня 2023 року по справі№344/16409/22 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково та вирішено стягувати із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_3 відмовлено. Судом, встановлено, що син проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 проживає разом з позивачем ще з липня 2022 року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 02.12.2022. Від часу, коли син вирішив проживати з позивачем, відповідачка ОСОБА_8 перестала приймати участь в утриманні сина та ще й намагалась стягнути на його утримання аліменти,незважаючи на те, що син проживає з позивачем. Таким чином, відповідачка, маючи реальну можливість приймати участь у забезпеченні сина, з власної ініціативи самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини. Відповідачка має регулярні доходи та офіційно працевлаштована, інших осіб на утриманні немає.

Позивач, здійснює догляд за своєю бабусею ОСОБА_9 . У зв`язку із здійсненням догляду за бабусею не має регулярних доходів та отримую 1919 грн. компенсації за надання соціальних послуг. Також сплачує аліменти на доньку згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 29 червня 2023 року по справі №344/1640922 і повністю забезпечує сина ОСОБА_10 , який навчається у Івано-Франківському академічному ліцеї у 10 класі, несе постійні затрати на навчальні посібники, зошити. Також син ОСОБА_10 займається футболом та має тренування кожного дня, місячна вартість тренувань з футболу становить 600 грн. Окрім цього, додатково оплачуються збори та змагання, усе футбольне екіпірування вартість яких може сягати 5000,00 грн. щомісячно. Таким чином, задля забезпечення сина всім необхідним для його всебічного розвитку, одночасного здійснення всіх побутових витрат (харчування, одяг, взяття тощо), несе значні фінансові затрати. У свою чергу, відповідачка також зобов`язана виконувати свій обов`язок по утриманню власної дитини (а.с.1-5).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.01.2024 справа передана судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.17).

Ухвалою суду від 11.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.20).

19.02.2024 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в якому позов визнає частково, не заперечує відносно стягнення з неї аліментів на на утримання ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн., що є більше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік».

Відзив обгрунтовує тим, що позивач, доказів по витраченню грошових коштів у розмірі 5 600 грн. на оплату додаткових тренувань для сина не надав. Також позивач не надав суду доказів та підтверджень здійснення ним повного утримання сина та в чому воно полягає, а також доказів самоусунення її як матері від обов`язку здійснювати утримання сина. Син зареєстрований за її адресою проживання та часто проживає також і з нею. Позивач є працездатною особою та неофіційно працює, однак в позові зазначає, що він є безробітний. З 2021 року позивач неофіційно працює в ТОВ «Будівельна компанія «Галицька ІФ» на посаді постачальника будівельних матеріалів. На сьогоднішній день неофіційно працює у ПП «Гаразд - Україна». Також на праві власності позивачу належить нерухоме та рухоме майно; він не вказує про свій реальний заробіток за неофіційним місцем роботи.

Вона на теперішній час офіційно працює в ТОВ «Вартіс», на посаді: провідного менеджера із збуту, місячна заробітна плата згідно офіційної довідки про доходи становить 8 610,00 грн., додаткових заробітків не має. Майна у власності, крім подарованої їй батьком частки квартири. В даній квартирі проживає разом з донькою. На її повному утриманні перебуває малолітня дочка ОСОБА_4 , оскільки відповідач не виконував рішення суду по справі 344/16409/22. Разом з тим, вона систематично перераховує сину кошти близько 3000 грн. щомісячно.

05.03.2024 представника позивача - адвокатом Матківською К.О. подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Матківська К.О. позов підтримали, з підстав викладених у ньому, просили задоволити. Додатково ОСОБА_1 вказав, що повністю забезпечує сина ОСОБА_10 всім необхідним. На утримання сина щомісячно витрачає від 5000 грн. до 10 000 грн. в залежності від витрат на оплату додаткових тренувань.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Попередньо подала відзив та 19.02.2024 через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи її без участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково, просила стягувати з неї аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень.

Заслухавши вступне слово позивача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 15 липня 2008 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис за №1473. Батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції 17 травня 2013 року, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис за №998. Батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.10).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.07.2020 року, визначено юридичне місце проживання дітей ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 , місцем проживання матері (а.с.11).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 червня 2023 року у справі № 344/16409/22, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково. Ухвалено стягувати із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В задоволені решти вимог позову відмовлено. ( а.с. 12).

Згідно з таким рішення суду зазначно, що : « Як вбачається із доказів наданих представником відповідача: акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї, пояснень дитини ОСОБА_3 , син проживає разом з відповідачем своїм батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина забезпечена всім необхідним, всі витрати по утриманні сина несе відповідач, а не позивачка. Тому немає підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 02.12.2022, проведено обстеження житлово-побутових умов сім`ї, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Сім`я складається із 4 осіб: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Дитина забезпечена усім необхідним та батько ОСОБА_1 забезпечує дитину усім необхідним (а.с.14).

Згідно з акту встановлення факту здійснення догляду №451 від 17.08.2023, станом на 17.08.2023 ОСОБА_1 здійснює догляд за ОСОБА_12 , яка є особою, яка потребує постійного стороннього догляду (а.с. 15).

Відповідно до копії довідки №4948 від 03.10.2023, виданої Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1 з 01.09.2023 по даний час призначено 1919 грн. компенсації за надання соціальних послуг ОСОБА_12 (а.с. 16).

Згідно записів з копії трудової книжки ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 , останній у період з 02.12.2019 до 19.09.2023 працював менеджером з постачання у ПП «Західконтинент» (а.с. 65-67).

Відповідно до відповіді Івано-Франківського спортивного ліцею Івано-Франківської обласної ради від 26.02.2024 за №01-10/63, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 10-А класі Івано-Франківського спортивного ліцею Івано-Франківської обласної ради. Активну участь у ліцейному житті ОСОБА_10 бере батько ОСОБА_1 , регулярно цікавиться класного керівника успіхами сина, відвідує батьківські збори, оплачує благодійний внесок у БО БФ «Обдаровані діти сільської місцевості» (а.с. 68).

Згідно з відповіді футбольного клубу «Ліцей-Вікторія» від 04.03.2024 за №32, ОСОБА_3 є учнем ФК «Ліцей-Вікторія». Батько ОСОБА_1 бере активну участь у тренувальному процесі сина, регулярно цікавиться досягненням сина, відвідує батьківській збори, надає фінансову допомогу (участь у змаганнях та НТЗ) (а.с. 69).

Відповідно до копії квитанцій, ОСОБА_1 у період з 05 січня 2024 року до 01 березня 2024 року сплачено аліменти на утримання доньки - ОСОБА_1 за період з березня 2023 року до грудня 2023 року та за період з січня 2024 до лютого 2024 року на загальну суму 35 000 грн. (а.с. 70-71).

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна №366280577 станом на 18.02.2024, та №368414781 станом на 04.03.2024, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 , на праві власності в частині 1/12 на підставі договору дарування №2-114 від 04.02.2022, виданого держаним нотаріусом Антонюк Л.І. Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори (а.с. 43 - 44, 72-73).

Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 23.09.2011 між продавцем ОСОБА_1 та покупцем ОСОБА_13 , посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кочан М.В. та зареєстрованого у реєстрі №1287, ОСОБА_1 передано у власність ОСОБА_13 квартиру АДРЕСА_3 , та останній зобов`язався прийняти у власність і сплатити гроші за належну продавцеві на праві власності зазначену квартиру (а.с. 74).

Що стосується особи відповідача, то судом встановлено наступне :

Відповідно до довідки №ВР 000000002 від 22.01.2024, виданої ТОВ «Вартіс» ОСОБА_2 працює в ТОВ «Вартіс» з 15.11.2022, на даний момент займає посаду провідного менеджера із збуту, дохід за вирахуванням ПДФО в період з січня 2023 року до грудня 2023 року становив 96 598,92 грн., в тому числі місячна заробітна плата за грудень 2023 року становила 8610,00 грн. (а.с. 42).

Згідно з даними будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 (домовласник) та ОСОБА_1 зареєстровані за даною адресою (а.с.46-49).

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності спеціаліста - завідувача Центру психологічної служби ОСОБА_14 , пояснив суду, що навчається у Івано-Франківському академічному ліцеї у 10 класі. 09.07.2022 повернувся з Польщі і з того часу проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . З матір`ю на даний час не спілкується; між ними склалалися неприязні відносини. Спілкувався раніше заради сестри. Фінансово мати не допомагає, не купує йому ні одягу, ні продуктів харчування, ні навчальних посібників.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років : з 1 січня - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3196 гривень.

Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 ст. 81 ЦПК України).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Також, перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину, адже аліменти на дитину є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише їх отримують та використовують їх від імені дітей.

Верховний Суд у постанові від 12.01.2022 у справі №640/15771/19 виснував, що положення ст. 185 СК стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у цій статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Такі особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №545/3115/19 викладено правовий висновок, що відшкодування одним із батьків половини вартості ремонту технічних пристроїв, половини вартості витрат на лікування, відвідування секцій та позашкільних закладів не є додатковими витратами в розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини на користь іншого з батьків.

Суд враховує обов`язок та відповідальність обох батьків неповнолітнього сина за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а отже, й обов`язок матері дитини, яка з ним не проживає, дбати про виховання, здоров`я і матеріальний добробут дитини, виходячи тільки з найкращих інтересів дитини.

Також суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, витрат, які позивач несе на утримання сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, особу відповідача (молодого віку, працездатна, офіційно працевлаштована, офіційний середньо місячний заробіток становить 8 610,00 грн.), суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи.

Під час розгляду справи, за результатами досліджених по справі доказів, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідачка може сплачувати аліменти на сина в розмірі 4 000 грн.

Усі інші доводи і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні та не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернувся із позовом до суду, з 08.01.2024.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (ч.1 ст.196 СК України).

Крім цього, за заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ст.186 СК України).

Статтею 185 СК України також визначено обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі та керуючись ст.ст.76-81, 89, 223, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2 500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

У іншій частині вимог - відмовити.

Стягнення аліментів розпочати з 08 січня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять гривень) 20 копійок судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: реєстрації: АДРЕСА_5 ; адреса проживання: АДРЕСА_6 ;

Представник позивача - адвокат Матківська Катерина Олександрівна: адреса: АДРЕСА_7 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.