2/465/1571/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05.03.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 05.04.1996 року. Іншими співвласниками цієї квартири є син позивача: ОСОБА_2 , а також була дружина позивача - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_3 , зважаючи на що позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик Вікторії Романівни із заявою про прийняття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини. Однак, в процесі вивчення цієї справи нотаріусом було з`ясовано, що на квартиру позивача ще у 2002 році було накладено арешт Відділом Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції м. Львова, який досі не знято, зважаючи на що оформлення на позивача спадкового майна, а саме частки померлої у зазначеній вище квартирі, не видається можливим до моменту припинення чинності арешту.

Отримавши таку інформацію від нотаріуса, позивач звернувся до Франківського відділу ДВС у місті Львові Західного МУ МЮ з приводу зняття зазначеного арешту, у відповідь на що позивачу було надано листа №70592 від 03.08.2023 року, зі змісту якого слідує, що відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту. Відповідно до п.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, згідно відповіді ДВС у місті Львові Західного МУ МЮ у випадку позивача зняти арешт з майна можна лише в судовому порядку.

Також позивач звертався до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» з метою отримання документів в архіві, у відповідь на що було надано позивачу копію постанови АА №494383 від 17.12.2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем Відділу ДВС Франківського районного управління юстиції м. Львова Шулежко О.С. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-7732, виданого 04.04.2002 р. Місцевим судом Франківського району м. Львова. Таким чином, позивачем було з`ясовано, що арешт на його квартиру було накладено в процесі виконання виконавчого документа, виданого Місцевим судом Франківського району м. Львова 04.04.2002 р. за № 2-7732, стягувачем за яким є ЛМКП "Львівтеплоенерго".

Позивач ніколи не мав боргів, тому припускає, що цей борг та арешт є помилкою, тому позивач звернувся до ЛМКП "Львівтеплоенерго" із заявою про наявність боргу, на що було надано відповідь, що ОСОБА_1 не має боргу перед ЛМКП "Львівтеплоенерго". У зв`язку з цим позивач просить зняти арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки правові підстави для такого арешту відсутні.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 29.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2024 року закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, неодноразово, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 05.04.1996 року. Іншими співвласниками цієї квартири є: син - ОСОБА_2 , а також дружина позивача - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 26.05.2021 року, видане Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Як вбачається із відповіді Франківського відділу ДВС у м. Львові від 03.08.2023 року № 70592, станом на 03.08.2023 року у відділі відсутні правові підстави для зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Згідно довідки ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 08-5603-10/23 від 05.10.2023 року у позивача ОСОБА_1 відсутня заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , в тому чсилі й за виконавчим листом №2-7732 від 04.04.2022 року.

Як вбачається із матеріалів справи, арешт нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 накладено постановою державного виконавця Франківського відділу ДВС у м. Львові Шулежко О.С. відповідно до виконавчого листа Місцевого суду Франківського району м. Львова № 2-7732 від 04.04.2002 року, стягувачем за яким є ЛМКП "Львівтеплоенерго".

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦПК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону ; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вiдповiдно до п. 15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рiшень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України вiд 02.04.2012 № 512/5, при скасуванні судом заходiв забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усiх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець, (не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пiзнiше наступного робочого дня з дня винесення надсилається. сторонам та до вiдповiдного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Порядок зняття арешту по завершеним виконавчим провадження визначено у п. 15 розділу VШ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мiнiстерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, а вiдповiдно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи, що позивач бажає реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті дружини, в позивача відсутня заборгованість перед стягувачем ЛМКП «Львівтеплоенерго», а арешт на майно ОСОБА_1 , зокрема на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , накладено більше десяти років тому, суд вважає, що наявні підстави для зняття арешту з вказаного нерухомого майна, підстав для подальшого обмеження права власності на це майно власника немає.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції Шулежко О.С. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-7732 від 04.04.2002 року, виданого Місцевим судом Франківського району м. Львова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Франківський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (код ЄДРПОУ - 35009269, м. Львів, вул. Конотопська, 6).

Суддя Величко О.В.