ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3604/24 Справа № 932/2741/23 Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Барильської А.П., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 березня 2021 року шлюб між ними було розірвано. Після припинення стосунків та розірвання шлюбу, донька стала проживати з нею та перебувала на повному її утриманні.

Зазначала, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Виданий судом виконавчий лист по справі був направлений на примусове виконання до Шевченківського ВДВС. Протягом 2021 року - 2022 року середня сума аліментів, що перераховувалася відповідачем, складала 4 000 грн.

Посилаючись на те, що вона вимушена витрачати грошових коштів на утримання доньки значно більше ніж відповідачем сплачуються аліменти, так донька відвідує курси вивчення англійської мови, вартість яких складає 1 800 грн., майстерню «Веселі барви», де займається малюванням, школу сучасної хореографії, розмір витрат на фізичний та розумовий розвиток дитини становить близько 5 000 грн., на забезпечення дитини одягом, їжею та побутовими речами вона витрачає зараз близько 4 000 грн., оскільки заробітна плата відповідача зросла, він придбав новий автомобіль та його матеріальний стан покращився, просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, з 1/5 частини до 1/4 частини.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нею доведені правові підстави для задоволення позову, що не враховано судом. Вона займається не лише базовим забезпеченням доньки, але й її розвитком, витрачаючи на це гроші у розмірі значно більшому ніж відповідач сплачує аліментів, що є його обов`язком. Матеріальний стан відповідач покращився, він придбав автомобіль.

15 березня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наголошує на тому, що з врахуванням того, що його заробітна плата зросла, а аліменти стягнуті у розмірі 1/5 частини, вони і так збільшилися з часу прийняття рішення. Він має непрацездатних батьків, його батько хворіє та стан його здоров`я погіршився. У нього не лише виникли кредитні зобов`язання але й збільшилися. В той час коли матеріальний стан позивачки покращився. Автомобіль який він придбав не був новим та наразі його продано.

29 березня 2024 року від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення в яких він заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 вересня 2013 року між сторонами по справі було укладено шлюб.

Від якого сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 березня 2021 року по справі №932/14344/20 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 17 квітня 2021 року.

Позивачка, у зв`язку з укладенням 18 червня 2021 року шлюбу з ОСОБА_4 , змінила прізвище на Сумська.

Малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2021 року (справа №204/5066/21) з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки №20/1-2625 від 03 липня 2023 року, відповідач ОСОБА_2 проходить службу в ГУНП в Дніпропетровській області на посаді заступника начальника управління начальника організаційно-аналітичного відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного забезпечення та оперативного реагування.

Зі звітів про здійснені відрахування та виплати за період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року та за період з січня 2023 року по серпень 2023 року , виданих ГУНП в Дніпропетровській області щодо ОСОБА_2 , вбачається, що пропорційно до його заробітної плати виріс і розмір аліментів, які він сплачує на утримання дитини: в грудні 2021 року 2 966, 66 грн., в січні 2022 року 4 036,82 грн., в березні 2022 року 7 353,66 грн., в листопаді та грудні 2022 року по 9 163,70 грн. та 9 686,35 грн. відповідно, в березні-червні 2023 року по 7 798 грн. щомісячно.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що в обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що на даний час малолітня донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. На думку позивачки, у відповідача покращився матеріальний стан та він працює, має постійну роботу та регулярний дохід. Разом з тим, позивачка не подала до суду жодного доказу на підтвердження як власних доходів, так і доказів реальних витрат на утримання дитини, збільшення їх розміру. Позивачкою також не надано доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідача з часу ухвалення рішення судом про стягнення аліментів. З поданих відповідачем доказів суд встановив збільшення як заробітної плати, так і пропорційного збільшення розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду. Також матеріали справи не містять доказів погіршення матеріального стану позивачки. Разом з тим, на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки та наявні кредитні зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду з огляду на наступне.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У частині 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Таким чином, збільшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачкою не доведено правових підстав для збільшення розміру аліментів.

Так з матеріалів справи встановлено, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, заробітна плата відповідача дійсно зросла, втім з врахуванням того, що аліменти стягуються у частині від доходу, а не у твердій сумі, аліменти стягуються у більшому розмірі ніж на час ухвалення рішення.

Так середній розмір аліментів у 2023 році становить більше ніж 7 000 грн., в той час коли у 2021-2022 році він становив близько 4 000 грн.

Згідного Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину відповідного віку від 0 до 6 років складає 2 536 грн, від 6 до 18 років в сумі 3 196 грн.

Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18, які фактично зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Втім з врахуванням встановлених у даній справі обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та збільшення розміру аліментів з 1/5 частини до 1/4 частини не вбачає.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом не враховано, що нею доведені правові підстави для задоволення позову є хибними.Доказів того, що матеріальний стан самої позивачки погіршився нею не надано.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що вона займається не лише базовим забезпеченням доньки але й її розвитком, витрачаючи на це гроші у розмірі значно більшому ніж відповідач сплачує аліментів, що є його обов`язком, з врахуванням встановлених у даній справі обставин відхиляються.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що позивачка не позбавлена права звернутися для суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2024 року.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: А.П.Барильська

М.О.Макаров