Справа № 236/4157/21
Провадження № 2-о/202/43/2024
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєльченко Л.А., присяжних Дробецького В.О., Щербини В.Л., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Лиманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради, про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2021 року заявник звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з цією заявою.

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 20.10.2021 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку окремого провадження.

Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 року за №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Протоколом попереднього відбору присяжних відібрані присяжні Дробецький В.О., Щербина В.Л. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13.10.2023 року прийнято заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Лиманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради, про оголошення фізичної особи померлою до розгляду. Призначено судове засідання у справі.

Заявник у судове засідання тричі поспіль не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не направила. На адресу суду повернулися конверти із судовою повісткою з рекомендованим повідомленням із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою, за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, враховуючи, що судом судові повістки про виклик заявника в судове засідання направлялася за адресою, зазначеною у заяві, однак на адресу суду повернулися поштові конверти із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою, за закінченням терміну зберігання», а іншої адреси заяник суду не повідомив, суд вважає заявника належним чином повідомленим.

Заінтересовані особи у судове засідання також не з`явився.

Суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду відповідно до положень пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

У постанові по справі №711/7486/19 від 28.03.2023 року Верховний Суд відзначив наступне.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки заявника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений заявник повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки заявника до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки заявника, суд повинен залишати заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує заявника як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо заявник не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про відкладення розгляду справи, повідомивши при цьому суду причину неявки у судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання тричі поспіль не з`явилася, будучи належним чином повідомленою, заяв про відкладення розгляд справи не надіслала, про причину неявки не повідомила, тому суд вважає, що наявні правові підстави для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 257, 260, 294 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Лиманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради, про оголошення фізичної особи померлою,залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Бєльченко Л.А.

Присяжні Дробецький В.О.,

Щербина В.Л.