Провадження №: 2/336/10/2024

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 12 квітня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.

за участю секретаря Колесник Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Хамула Наталя Григорівна, про встановлення нікчемності договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування та визнання недійсним договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 ., ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , треті особи приватні нотаріуси ЗМНО ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 „Про встановлення нікчемності договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування та визнання недійсним договору іпотеки. Протягом розгляду справи позивачка уточнювала позовні вимоги. В остаточній редакції позовних вимог просила суд: скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення та відповідний запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , здійснений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерієм Михайловичем, номер запису про право власності 20385651 від 15.05.2017р.; визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після померлого «19» травня 2017 року гр. ОСОБА_7 ; визнати недійсним Договір іпотеки від 07.06.2017 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. за реєстровим № 878; скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна рішення та відповідний запис про обтяження нерухомого майна: житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , здійснене приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Наталєю Григорівною, номер запису про обтяження 20795244 від 07.06.2017р., Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35562984 від 07.06.2017р..

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що 21.12.2012р. позивачка уклала шлюб з ОСОБА_7 . ОСОБА_7 на підставі Договору купівлі-продажу від 21.09.1989р. посвідчений нотаріусом 5-ї Запорізької державної нотаріальної контори на праві приватної власності належав житловий будинок , розташований за адресою : АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. За життя ОСОБА_7 залишив заповіт, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ракитянською Т.Г., реєстровий номер 360. Даним заповітом ОСОБА_7 заповів позивачці свій будинок в повному обсязі. Спадщину позивачка прийняла подав відповідну заяву до нотаріуса у встановлений законом термін, а тому є фактичним власником вказаного будинку, оскільки спадкоємців, які мають право на обов`язкову частину спадщини не має.

В подальшому, 15.01.2018р. позивачка довідалася, що 15.05.2017р. було укладено договір дарування житлового будинку, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , між відповідачем 3 - ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , від імені якої діяла ОСОБА_8 , який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М. 15.05.2017р. реєстровий номер 537.

При укладанні даного договору відповідач 3 діяв від імені ОСОБА_7 на підставі довіреності, яка нібито посвідчена ОСОБА_9 приватним нотаріусом Архангельського нотаріального округу 22.10.2015г. під р.№ 4973.

Крім того, 21.05.2018р. на запит представника позивачки адвоката Вельможко Олега Олександровича до вказаного нотаріуса було отримано письмову відповідь, згідно якої (мовою оригіналу) : …мною нотариусом нотариального округа Ненецкого автономного округа ОСОБА_10 доверенность от имени ОСОБА_11 на имя ОСОБА_4 22 октября 2015г. за реестровым № 4973 не удостоверялась. Таких реестровых номеров у меня не существует.

От имени и на имя лица с фамилией Махно мною никогда документы не удостоверялись. В нотариальной базе данных фамилия Махно у меня отсутствует».

Крім того, на запит адвоката Вельможко О.О. до Федеральної нотаріальної палати РФ стосовно даних про видачу нотаріального бланку на якому було виконано вищевказану довіреність від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_4 від Федеральної нотаріальної палати РФ було отримано відповідь , згідно якої (мовою оригінала) : „...по состоянию на 10.08.2018р. в единой информационной системе нотариата (далее- ЕИС) имеются следующие сведения : бланк серии АА 9693605 был выдан нотариусу Дмитровского нотариального округа Московской области ОСОБА_12 30.11.2016 .... сведения об использовании, порче, утрате, или хищении указаного бланка в ЕИС отсутствуют.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року по справі 336/955/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи : приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним вирішено : „...Визнати недійсним договір дарування житлового будинку, укладений 15 травня 2017 року, яким ОСОБА_7 , від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_4 , подарував ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченком Валерієм Михайловичем 15 травня 2017 року за № 537.

Таким чином, відповідач - ОСОБА_2 законним власником вказаного житлового будинку ніколи не була, а заволоділа ним на підставі підроблених документів, відповідно і реєстрація права власності на вказаний будинок за відповідачем 1 є незаконною.

Оформити право власності на вказаний будинок позивачка не має можливості з двох причин відсутність в мене оригіналів правовстановлюючих документів на вказаний будинок та наявність реєстрації права власності на нього на ім`я відповідача 1.

Таким чином, наявність даної реєстрації перешкоджає мені оформити право власності на вказаний будинок та розпоряджатися цією власністю.

Згідно постанови приватного нотаріуса ЗМО Вельможко Н.О. від 03.12.2019р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого «19» травня 2017 року гр. ОСОБА_7 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на будинок та у зв`язку із наявністю державної реєстрації права власності на вказаний будинок за ОСОБА_2 . Таким чином, право власності позивачки на вказаний будинок оспорюється відповідачем 1 та не визнається за нею нотаріусом.

Крім того, ОСОБА_2 оформила на вказаний будинок 07.06.2017р. договір іпотеки на свою знайому ОСОБА_3 , це скоріше за все було зроблено для того, щоб на підставі договору іпотеки здійснити відчуження даного будинку через виконавче провадження на користь саме ОСОБА_3 , з метою максимального утруднення позивачці можливості оформити право власності на цей будинок в порядку спадкування у нотаріуса.

Даний договір створює позивачці перешкоди у розпорядженні її власністю-вищевказаним житловим будинком, крім того, цей договір є недійсним, оскільки укладений, із порушеннями вимог закону, не власником нерухомого майна, а особою, яка заволоділа цим будинком в ході недійсного правочину, тоді як укласти договір іпотеки має право лише власник нерухомого майна (ст.5 ЗУ Про іпотеку).

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , треті особи приватні нотаріуси ЗМНО ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , відзив на позов не надали до судового засідання не з`явилися.

Сторона позивача просила проводити судовий розгляд без її участі.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

21.12.2012р. позивачка уклала шлюб з ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 на підставі Договору купівлі-продажу від 21.09.1989р. посвідчений нотаріусом 5-ї Запорізької державної нотаріальної контори на праві приватної власності належав житловий будинок , розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

За життя ОСОБА_7 підписав заповіт, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ракитянською Т.Г., реєстровий номер 360. Даним заповітом ОСОБА_7 заповів позивачці свій будинок в повному обсязі. Спадщину позивачка прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу ЗМНО ОСОБА_13 .

Також заяву про прийняття спадщини подав син ОСОБА_7 , відповідач ОСОБА_4 , доказів того , що він має право на обов`язкову частину спадщини після свого батька ОСОБА_4 до спадкової справи або до суду не подав.

Таким чином, єдиним спадкоємцем та відповідно власником спадкового будинку є позивачка ОСОБА_1

15.05.2017р. було укладено договір дарування житлового будинку, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , між відповідач ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , від імені якої діяла ОСОБА_8 , який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М. 15.05.2017р. реєстровий номер 537.

При укладанні даного договору відповідач ОСОБА_4 діяв від імені ОСОБА_7 на підставі довіреності, яка нібито посвідчена ОСОБА_9 приватним нотаріусом Архангельського нотаріального округу 22.10.2015г. під р.№ 4973.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року по справі 336/955/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи : приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним вирішено : „...Визнати недійсним договір дарування житлового будинку, укладений 15 травня 2017 року, яким ОСОБА_7 , від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_4 , подарував ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченком Валерієм Михайловичем 15 травня 2017 року за № 537.

Даною постановою встановлено : суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази і надавши їм належну оцінку, встановивши наявність належних та допустимих доказів того, що довіреність, видана від імені ОСОБА_7 , ним не видавалась, є підробленою, дійшов правильного висновку про те, що дана обставина свідчить, що оспорюваний договір дарування, укладений від імені ОСОБА_7 , не відповідає його волі, тому наявні підстави для визнання його недійсним.

Згідно постанови приватного нотаріуса ЗМО Вельможко Н.О. від 03.12.2019р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого «19» травня 2017 року гр. ОСОБА_7 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на будинок та у зв`язку із наявністю державної реєстрації права власності на вказаний будинок за ОСОБА_2 . Таким чином, право власності позивачки на вказаний будинок оспорюється відповідачем 1 та не визнається за нею нотаріусом.

07.06.2017р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки предметом якого є вищевказаний будинок, даний договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. за реєстровим № 878.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі вказаного договору внесено рішення та запис про обтяження нерухомого майна: житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Наталєю Григорівною, номер запису про обтяження 20795244 від 07.06.2017р., Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35562984 від 07.06.2017р.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до змісту ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належних йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Статтею 387 ЦК України визначено право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належать майнові права, а також особа, якій власник речі або особа, якій належать майнові права, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцеві на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є держава або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено законом.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що право особи на відчуження майна у власність третьої особи, передання в користування (оренду) чи іпотеку, законодавець пов`язує безпосередньо з наявністю права розпорядження річчю, яке належить, насамперед, його власнику чи уповноваженій останнім на вчинення таких дій.

Укладення договору іпотеки особою, яка фактично не була його власником, є підставою для визнання відповідної угоди недійсною.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України 1. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

2. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.

3. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

2. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. ст. 19, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 124 Конституції України, ст.. 11, 15, 16, ч.2 ст.203, 207, 215-216, 244, 316-317, 321, 387, 388, 391, 399, 577, 583, 584, 626, 639, 655 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 3- 13, 19,23, 42, 43,48, 49, 72, 76-81, 89, 95, 174,175, 209, ст. 223, 229, 241, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Хамула Наталя Григорівна, про встановлення нікчемності договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування та визнання недійсним договору іпотеки.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення та відповідний запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , здійснений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерієм Михайловичем, номер запису про право власності 20385651 від 15.05.2017р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_7

Визнати недійсним Договір іпотеки від 07.06.2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. за реєстровим № 878;

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна рішення та відповідний запис про обтяження нерухомого майна: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснене приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Наталею Григорівною, номер запису про обтяження 20795244 від 07.06.2017р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35562984 від 07.06.2017р.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін