Провадження № 2/202/280/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ісаєвої Д.А.,

за участю секретаря Савич В.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства "ЕЛЕНА" про стягнення попередньої оплати за Договором поставки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 20.06.2020 року був укладений Договір поставки №01. Згідно вказаного договору постачальник в період дії договору зобов`язується поставити і передати у власність покупцю с/г продукцію - соняшник, а покупець зобов`язується приймати цей товар і своєчасно здійснювати його оплату. Покупець здійснює передплату за товар постачальнику протягом 10 календарних днів від дати виписки накладної. На виконання договору була виписана накладна № 19 від 20.06.2020 року, в якій зазначено: товар - насіння соняшнику; кількість 97,6 тон; ціна без ПДВ - 6250,00 грн. за 1 тону; загальна вартість товару - 732000,00 грн. ОСОБА_3 здійснив передплату у розмірі 732000,00 грн. за товар, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 29 від 20.06.2020 року. Відповідно до п. 12.1 Договору цей Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє по 31.12.2020 року. На підставі п. 12.2 Договору у випадку відсутності заяв однієї із сторін про припинення або зміну умов договору за один місяць до закінчення його дії, він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на умовах, передбачених цим договором. Оскільки ОСОБА_3 не звертався до відповідача із заявою про припинення договору, як і відповідач не звертався з подібними заявами до позивача, то дія договору поставки № 01 від 20.06.2020 року автоматично було продовжено, тобто діє по даний час. Таким чином, відповідач всупереч умовам договору не виконує взяті на себе обов`язки щодо поставки товару, за який отримав передплату.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03.09.2023 року через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, адже вважає, що договір поставки № 01 від 20.06.2020 року, видаткова накладна № 19 від 20.06.2020 року викликають сумніви у їх дійсності, також викликає сумнів квитанція до прибуткового касового ордера № 29 від 20.06.2020 року, окрім цього, згідно з заключною випискою АТ КБ "Приватбанк" за період з 20.06.2020 по 23.06.2020 року грошові кошти у розмірі 732000,00 грн. на рахунок відповідача не зараховувались.

20.09.2023 року через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому зазначено, що саме відповідач складав і заповнював документи, не здійснив поставку товару, тривалий час не повертає кошти, то саме в таких діях, в тому числі й щодо заповнення документів та розрахунків готівкою вбачаються шахрайські дії, щоб не виконувати свої зобов`язання, також відповідач у своєму відзиві на позов чітко не заперечує факт укладання договору і отримання коштів, а лише обмежується "сумнівами дійсності". Також, відповідачем не доведено факт недійсності договору поставки № 01 від 20.06.2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, суд дійшов таких висновків.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що між сторонами 20.06.2020 року було укладено Договір поставки № 01.

На виконання договору була виписана накладна № 19 від 20.06.2020 року, в якій зазначено: товар - насіння соняшнику; кількість 97,6 тон; ціна без ПДВ - 6250,00 грн. за 1 тону; загальна вартість товару - 732000,00 грн. ОСОБА_3 здійснив передплату у розмірі 732000,00 грн. за товар, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 29 від 20.06.2020 року.

Статтею 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Частиною 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. ст. 691, 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 665 ЦК України встановлено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивачем було надано оригінали договору поставки № 01, видаткової накладної № 19 та квитанцію до прибуткового ордеру № 29. Перевіривши вказані документи, суд не має сумнівів щодо їх дійсності та відповідачем не доведено протилежного.

Також відповідачем не надано доказів про виконання вказаного договору.

Враховуючи надані позивачем обґрунтування своїх позовних вимог і наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Також представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

Згідно із ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_3 за подачу позову було сплачено 5856,00 грн. та за подачу забезпечення позову у сумі 429,44 грн.

У задоволенні забезпечення позову було відмовне та за відмову судовий збір не повертається, а тому у цій частині слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5856,00 грн.

Керуючись ст. ст. 207, 526, 610-612, 626, 628, 629, 638, 655, 665, 691-693 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства "ЕЛЕНА" про стягнення попередньої оплати за Договором поставки задовольнити частково.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "ЕЛЕНА" ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) передплату за непоставлений товар у розмірі 732000,00 грн.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "ЕЛЕНА" ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 5856,00 грн.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "ЕЛЕНА" ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Ісаєва