_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/1458/2012
Провадження № 4-с/947/22/24
УХВАЛА

11.04.2024

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокол Юлії Степанівни,-

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 року представник Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» - Агабалаєва Яна Валеріївна звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокол Юлії Степанівни, в якій просить суд скасувати постанову від 28.06.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 59901067, оскільки вважає вказану постанову такою, що винесена передчасно, адже виконавцем не встановлено коло осіб, що прийняли спадщину, що перешкоджає вирішенню питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником.

Представник скаржника в судове засідання не з`явилася, 09.04.2024 року подала до суду заяву про розгляд скарги без участі сторони скаржника, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Суб`єкт оскарження головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокол Юлія Степанівна в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 06.06.2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 16 серпня 2007 року у розмірі 19974 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) долари 54 центи США, що еквівалентно 159592 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дві) гривні 58 копійок з яких: заборгованість за кредитом - 12299,02 долари США, що еквівалентно 98266 (дев`яносто вісім тисяч двісті шістдесят шість) гривень 71 копійка; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6200,67 доларів США, що еквівалентно 49542 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот сорок дві) гривні 11 копійок, сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 789,58 доларів США, що еквівалентно 6308 (шість тисяч триста вісім) гривень 58 копійок; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 685,27 доларів США, що еквівалентно 5475 (п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 18 копійок.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 06 березня 2008 року у розмірі 49628,23 долари США, що еквівалентно 396519 (триста дев`яносто шість тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 65 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 30699,36 доларів США, що в еквіваленті складає 245281 (двісті сорок п`ять тисяч двісті вісімдесят одна) гривна 75 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом - 15935,58 доларів США, що еквівалентно 127322 (сто двадцять сім тисяч триста двадцять дві) гривні 10 копійок; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1206,43 доларів США, що еквівалентно 9639 (дев`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять) гривень 14 копійок; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 1786,86 доларів США, що еквівалентно 14276 (чотирнадцять тисяч двісті сімдесят шість) гривень 66 копійок. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень.

На виконання рішення суду видано виконавчі документи.

В межах виконавчого провадження №59901067 здійснювалось примусове виконання судового рішення на підставі виконавчого листа № 1512/1458/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси 24.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованість за кредитним договором №0 від 06.03.2008 року у розмірі 49628,23 дол. США, що еквівалентно 396519,65 грн. з яких: - заборгованість за кредитом - 30699,36 дол. США, що в еквіваленті складає 245281,75 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 15935,58 дол. США, що еквівалентно 127322,10 грн.; - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1206,43 дол. СІЛА, що еквівалентно 9636,14 грн.; - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 1786,86 дол. США, що еквівалентно 14276,66 грн.

28.06.2023 року головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокол Юлія Степанівна винесла Постанову про закінчення виконавчого провадження №59901067 на підставі положення п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_1 .

Стягувач АТ «УКРСИББАНК» дізналось про порушення своїх прав та законних інтересів 15.03.2024 року, у день отримання копії відповіді начальника Управління від 07.03.2024 р. №16857/03.2-06 в електронній формі електронним листом, який надійшов на електронну поштову скриньку Банку, що є поважною причиною для поновлення строку для оскарження.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з ним не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Отже, законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до приписів ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців з часу відкриття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (частина перша статті 41 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі смерті сторони виконавчого провадження виконавець має перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував вимоги законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22).

Колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зауважила, що з 5 жовтня 2016 року з набранням чинності Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні в разі смерті боржника не допускається, а відповідне виконавче провадження підлягає закінченню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII.

Водночас Велика Пала Верховного Суду виснувала, що таке буквальне розуміння вказаних норм Закону № 1404-VIII є помилковим. Положення щодо закінчення виконавчого провадження в разі смерті боржника (п. 3 ч.1 ст. 39 Закону) слід розуміти так, що вони стосуються, серед іншого, випадків, коли правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону. У свою чергу частиною п`ятою статті 15 Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення. Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 2022/2-182/11 від 21.12.2022; в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 2-7763/10 від 08.02.2022.

Отже, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, приватний виконавець повинен був зупинити виконавче провадження та вирішити питання про залучення правонаступників.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 статті 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 18, 39, 40, 41, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокол Юлії Степанівни задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокол Юлії Степанівни від 28.06.2023 року про закінчення виконавчого провадження №59901067.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Куриленко О. М.