УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 760/18922/17

провадження № 61-4748ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2022 року у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» заборгованість у розмірі 1 975,74 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 203,89 грн, три проценти річних у розмірі 241,37 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» заборгованість у розмірі 972,87 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 101,94 грн, три проценти річних у розмірі 120,68 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» заборгованість у розмірі 972,87 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 101,94 грн, три проценти річних у розмірі 120,68 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року в оскарженій частині залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій 01 квітня 2024 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

ОСОБА_1 порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року отримано ним лише 02 березня 2024 року, про що надано докази (копія конверта з відповідними відмітками).

Оскільки причину пропуску процесуального строку є підстави вважати поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України

підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Предметом первісного позову у цій справі є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у загальному розмірі 8 781,97 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).Судові рішення оспорюються заявником лише у частині стягнення грошових коштів.

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника, оскільки задоволені позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» не ґрунтуються на правових позиціях Верховного Суду.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, розмір задоволених та оспорених вимог, складність справи, встановлені судами першої й апеляційної інстанцій обставини, надану обґрунтовану оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником арґументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі.

Незгода заявника з висновками судів попередніх інстанцій за результатами оцінки доказів не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики. Також заявником не доведено, щоця справа, розгляд якої тривав з 2017 року, має виняткове значення для нього та становить значний суспільний інтерес.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною другою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович