ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , поданої представником - адвокатом Маликом Русланом Миколайовичем, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2023 року адвокат Ушакова Тетяна Євгенівна, діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , у якій просила:

- встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі н.п. Комишуваха Сєвєродонецького району Луганської області.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, вказала, що 21 січня 2012 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_3 .

24 лютого 2022 року на підставі наказу №20 командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 призвано на військову службу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12 квітня 2022 року ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 4 стрілецької роти.

Отже, ОСОБА_3 проходив службу у 4 роті НОМЕР_6 батальйону НОМЕР_3 окремої бригади ТРО, а саме у військовій частині НОМЕР_1 .

З кінця травня 2022 року, на виконання бойового розпорядження командування, ОСОБА_3 у складі зведеної роти НОМЕР_3 окремої бригади НОМЕР_6 батальйону ТРО, брав участь у бойових діях на території Луганської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року під час виконання бойового завдання на бойових позиціях підрозділу в районі н.п. Комишуваха Сєвєродонецького району Луганської області, захищаючи Батьківщину, старший солдат ОСОБА_3 загинув, отримавши порання, несумісні з життям.

Наказом №37 командира військової частини НОМЕР_1 від 23 липня 2023 року «Про результати службового розслідування з`ясування причин, умов і обставин загибелі старшого солдата ОСОБА_3 » підтверджено висновки матеріалів службового розслідування обставин загибелі ОСОБА_3 , встановлені Актом №77 від 23 червня 2023 року.

12 серпня 2022 року Указом Президента України №572/22 ОСОБА_3 нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня (посмертно).

Загибель (смерть) ОСОБА_3 фактично є встановленою та підтвердженою належними та допустимими доказами, однак свідоцтво про смерть органом РАЦС не видано і реєстрація смерті не здійснена, оскільки за фактичних обставин неможливо отримати відповідний медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть, заявниця позбавлена можливості реалізувати передбачений цивільним законодавством України для подібних обставин обсяг прав і обов`язків, що обумовило підстави для звернення до суду.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 серпня 2023 року, постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі заінтересовану особу - Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року встановлено факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі ведення бойових дій біля н.п. Комишуваха Сєвєродонецького району Луганської області.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , через представника - адвоката Малика Руслана Миколайовича, засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, у якій просила рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Додатково, просила зобов`язати Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) анулювати актовий запис про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №17 від 24 серпня 2023 року.

Зазначає, що апелянт є матір`ю загиблого ОСОБА_3 , а тому ухвалене рішення безпосередньо стосується її прав.

Згідно актового запису №3 від 28 лютого 1975 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , дата народження загиблого ОСОБА_3 вказана - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть 1174/НЕ від 14 серпня 2023 року, яке виписано на підставі наказів, ДНК експертиз, висновку судового експерта від 21 липня 2023 року №СЕ-19/103-23/6255-БД, постанови слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській області Ліпари Д.Р. від 08 серпня 2023 року, також зазначено дату народження загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Тобто, під час отримання паспорта громадянина України загиблого ОСОБА_3 було допущено помилку в даті його народження та було втрачено родинний зв`язок між сином та батьками.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року у справі №754/11243/23 встановлено родинний зв`язок апелянта з загиблим ОСОБА_3 .

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з наступним.

Суд ухвалив рішення відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Однак, встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року у Луганській області на той час підконтрольній Україні, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», в порядку ст. 317 ЦПК України, на переконання апелянта, є безпідставною.

Вважає, що заява мала розглядатися в порядку ст. 315 ЦПК України з посиланням на відповідні обставини та докази.

Крім того, за наявності медичного свідоцтва про смерть, суд мав відмовити у задоволенні заяви, адже відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, таке свідоцтво є підставою для державної реєстрації смерті особи.

Київський апеляційний суд ухвалою від 19 жовтня 2023 відкрив провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , поданої представником - адвокатом Маликом Русланом Миколайовичем, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

21 листопада 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Ушакова Т.Є. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначила, що загибель ОСОБА_3 була предметом досудового розслідування кримінального провадження №0000859 ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, яким встановлено особу загиблого. Час, місце та обставини загибелі не встановлено.

Наприкінці липня 2023 року заявником отримано матеріали службового розслідування обставин загибелі ОСОБА_3 , відповідно до яких смерть (загибель) останнього сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час проведення судово-медичної експертизи, за результатами огляду струпа 10 червня 2022 року, судово-медичним експертом було складено лікарське свідоцтво про смерть невідомої особи №1174/НЕ, в якому зазначено, що смерть наступила в період з ІНФОРМАЦІЯ_7

Вважає, що надане апелянтом лікарське свідоцтво про смерть містить недостовірну інформацію, а тому, не може бути підставою для реєстрації смерті загиблого.

Підставою для його видачі стали документи, справжність та достовірність яких, заявник ставить під сумнів. Так, повідомлення ТЦК про загибель ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_10 року видано помилково, замість нього у заявнику видано правильне повідомлення. Протокол огляду трупа та ілюстрована таблиця до нього, згідно яких виявлено клаптик паперу з рукописним написом, виконаним невстановленою особою з відомостями, наведеними «зі слів співслужбовців», особи яких встановлені не були.

Завертає увагу, що лікарське свідоцтво про смерть отримано апелянтом 14 серпня 2023 року, тобто після звернення заявниці до суду 07 серпня 2023 року.

За таких обставин, встановлення факту смерті особи в судовому порядку є єдиним доступним, належним, дієвим процесуальним засобом отримання свідоцтва про смерть.

Додатково зазначила, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року права та інтереси ОСОБА_1 жодним чином не порушує.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Ушакова Т.Є. заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Апелянт та її представник у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.

08 квітня 2024 року адвокат Малик Р.М. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням правничої допомоги іншій особі у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору (питання) у відповідному судовому засіданні без участі особи, яка не з`явилась (статті 240 ЦПК України).

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04).

Виходячи з наведеного, колегія суддів у межах своїх повноважень дійшла висновку про визнання неявки представника апелянта в судове засідання такою, що не перешкоджає розгляду справи по суті, та з огляду на належне повідомлення про судове засідання цього учасника справи, з урахуванням категорії справи, та строку її розгляду, ухвалила проводити розгляд справи по суті на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів, оскаржуване рішення означеним вище вимогам не відповідає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується наступними документами: Актом № 77 службового розслідування з`ясування причин, умов і обставин загибелі військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата ОСОБА_3 ; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 37 від 23.07.2023 року, відповідно до якого встановлено, що загибель старшого солдата ОСОБА_3 сталась під час виконання ним обов`язків військової служби в районі ведення бойових дій біля н.п. Комишуваха Сєвєродонецького району Луганської області та пов`язана з захистом Батьківщини. Однак, оскільки відомості про смерть не внесені до єдиної бази, наявні підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі ведення бойових дій біля н.п. Комишуваха Сєвєродонецького району Луганської області, на підставі статті 317 ЦПК України.

Колегія суддів не може повною мірою погодитися з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження як вид цивільного судочинства характеризується певною специфікою процесуальної форми, що зумовлена такими особливостями:

1) відсутність спору про право, яка водночас не виключає спору про факт, що полягає в неочевидності його існування;

2) особливий об`єкт судового захисту, яким є охоронюваний законом (законний) інтерес як потреба та прагнення до користування конкретним матеріальним та (або) нематеріальним благом, що може як опосередковуватися, так і не опосередковуватися певним суб`єктивним правом. Захист охоронюваного законом (законного) інтересу у справах здійснюється шляхом підтвердження судом наявності чи відсутності певного юридичної факту як підстави виникнення, зміни чи припинення неоспорюваних суб`єктивних прав;

3) спеціальна мета - підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 49 ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з частин 2, 4 статті 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5.

За змістом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 21 січня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №26.

Старший солдат ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24 лютого 2022 року №20 призваний на військову службу під час мобілізації, в воєнний період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , відповідно до Довідки б/н від 19 березня 2022 року.

На підставі наказу №3 від 12 квітня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 4 стрілецької роти.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №572 нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня ОСОБА_3 (посмертно).

З Акту №77 службового розслідування з`ясування причин, умов і обставин загибелі військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата ОСОБА_3 від 23 червня 2023 року встановлено наступне.

Згідно записів Журналу ведення бойових дій зведеної роти НОМЕР_6 об НОМЕР_3 бригади ТрО військової частини НОМЕР_1 №21-ж від 16 травня 2022 року, в період з 25 травня 2022 - 29 травня 2022 в район виконання завдань біля селища Комишуваха Луганської області вибували групи військовослужбовців зведеної роти для встановлення, закріплення та обладнання позицій ІНФОРМАЦІЯ_8.

29 травня 2022 року о 06:00 у визначений район відповідальності для закріплення і обладнання позицій ІНФОРМАЦІЯ_9 відбула група військовослужбовців, серед яких був ст. солдат ОСОБА_3 .

Згідно запису від ІНФОРМАЦІЯ_2 року 10:00: інтенсивні обстріли всіх позицій. Стрілецькі бої на ІНФОРМАЦІЯ_9.

Згідно запису від ІНФОРМАЦІЯ_2 року 15:00: в результаті артобстрілу позицій ІНФОРМАЦІЯ_9 загинув старший солдат ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє станом на дату ухвалення рішення.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309, вся територія Попаснянської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області (до якої відноситься н.п. Комишуваха) включена до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України з 07 травня 2022 року.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом Державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Звертаючись до суду зі заявою про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_2 вказала, що не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи документ встановленої форми про смерть ОСОБА_3 у зв`язку з чим не можливо здійснити реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про його смерть.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ця стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Схожий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 17 лютого 2020 року у справі №668/17285/13-ц, від 23 серпня 2023 року у справі №707/3085/21.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 зазначив, що апелянт є матір`ю загиблого ОСОБА_3 .

Зазначені обставини у сукупності підтверджуються: повторним свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданим 19 квітня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №В-03 від 28 лютого 1975 року; рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року у справі №372/3924/23; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №2 від 19 серпня 2023 року.

11 червня 2022 року за №33 ІНФОРМАЦІЯ_6 надіслав апелянту повідомлення про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_3 .

Апелянт є свідком у кримінальному провадженні №0000859 від 10 червня 2022 року, досудове розслідування якого здійснює ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях.

У вказаному кримінальному провадженні 25 травня 2023 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та на підставі висновку експерта №СЕ-19/103-23/6255-БД від 21 липня 2023 року встановлено особу трупа №1174/НЕ (акт розтину КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» №1174/НЕ від 10 червня 2022 року) як тіло військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 08 серпня 2023 року прийнято відповідну постанову.

14 серпня 2023 року Новокозацьким відділенням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» видано лікарське свідоцтво про смерть №1174/НЕ (замість остаточного №1174/НБ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначено, що смерть особи настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в н.п. Комишуваха Луганської області в зоні бойових дій.

Також, згідно довідки про причину смерті від 14 серпня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла; вибухової травми; ушкоджень внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду у справі №638/4/19 від 07 квітня 2020 року.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суд, залежно від мети встановлення юридичного факту, зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи чи органи державної влади можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи.

Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи.

Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути притягнута до участі у справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.

Апеляційний суд зазначає, що всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Отже, незалучення до участі у справі у якості заінтересованої особи - апелянта ОСОБА_1 , на переконання колегії суддів, призвело до помилкових висновків місцевого суду про неможливість державної реєстрації смерті загиблого в позасудовому порядку та необізнаність як суду так і заявниці про наявність на час постановлення оскаржуваного рішення у апелянта лікарського свідоцтва про смерть №1174/НЕ (замість остаточного №1174/НБ) від 14 серпня 2023 року, яке відповідно до п.п. а п. 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, є підставою для державної реєстрації смерті особи органом державної реєстрації актів цивільного стану.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм процесуального права, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За результатами апеляційного розгляду справи, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_2 не залучив до участі у розгляді справи належне та повне коло заінтересованих осіб, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_3 , що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанцій не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актовий запис цивільного стану анулюється на підставі: 1) рішення суду; 2) висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом.

Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання.

Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню.

Одночасно із прийняттям рішення щодо анулювання актового запису цивільного стану відповідний орган, на підставі рішення або висновку якого проводиться анулювання актового запису цивільного стану, приймає рішення щодо вилучення і повернення анульованого свідоцтва відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану. У разі неповернення анульованого свідоцтва інформація про його анулювання оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

У зв`язку з недотриманням апелянтом позасудового порядку анулювання/ внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_3 , та відсутністю висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану про відмову у вчиненні такої дії, колегія суддів вважає передчасним зобов`язати Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) анулювати актовий запис №17 від 24 серпня 2023 року про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому вимоги апеляційної скарги у цій частині відхиляються.

Керуючись ст. ст. 259, 268 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , поданої представником - адвокатом Маликом Русланом Миколайовичем, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2024 року.

Головуючий: Судді:Р.В. Березовенко О.Ф. Лапчевська Г.І. Мостова