Справа № 485/551/24
Провадження № 2/485/191/24
09 квітня 2024 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 24 грудня 1983 року зареєстрували шлюб з відповідачем в відділі РАЦС Агдашського Республіки Азербайджан. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося, оскільки між подружжям втрачено один до одного почуття любові та поваги. Проживають окремо, відповідачка має інші стосунки. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, відповідачка ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу, а тому просить суд шлюб розірвати.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Від позивача надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (вх.№2866/24-вх.від 09.04.2024 р.).
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач про час, день та місце розгляду справи повідомлена за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду відповідач не повідомила. Відзив на позов не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважав за можливе здійснити заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
24 грудня 1983 року Відділом РАЦС Агдашського району Республіки Азербайджан між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Гарагвозовою Ніною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб за актовим записом № 175, що підтверджується копією перекладеного з азербайджанської (тюркської) мови на українську мову Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 26 травня 2016 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_4 ".
Сторони є громадянами України, позивач документований паспортом НОМЕР_2 , виданим Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області 22 грудня 1998 року; відповідачка документована паспортом НОМЕР_3 , виданим 10.06.2009 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області.
Від даного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей.
Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідачка перебуває в інших відносинах.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України відповідачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_4 ".
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24 грудня 1983 року Відділом РАЦС Агдашського району Республіки Азербайджан, актовий запис №175 - розірвати.
Залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (тисяча двісті одинадцять грн. 20к.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.
Суддя І.А.Квєтка
Дата складення повного судового рішення 09.04.2024.