Справа № 168/240/24
Провадження № 2/168/136/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , спадщину після смерті якої прийняв дядько позивача ОСОБА_3 . Спадкових прав останній не оформив та 13.05.2018 р. помер. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого вищевказаний житловий будинок заповів позивачу. Вказуючи, що він звернувся у встановленому законом порядку та строки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

У підготовче засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 підтверджується витягом з погосподарської книги № 5 за 1996-2000 рік с.Сукачі Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області (а.с. 15).

Заповіту за життя ОСОБА_2 не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, спадкова справа не заводилася (а.с. 38-40).

Відповідно до довідки Старогутівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 28.12.2018 р. № 602 ОСОБА_2 постійно проживала і була зареєстрована у АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_3 , (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) спадщину після якої прийняв, але не оформив свої спадові права (а.с. 17).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 21).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 10.04.2018 р. склав заповіт, відповідно до якого житловий будинок та господарські споруди, які розташовані в АДРЕСА_1 та все майно заповів своєму племіннику ОСОБА_1 (а.с. 16).

Позивач ОСОБА_1 є племінником спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про одруження (а.с. 11-14).

21.05.2018 р. позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 41 на звороті), 21.01.2019 р. отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю земельну частку (пай) (а.с. 18).

Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає.

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, який відповідно до положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Постановою нотаріуса від 20.02.2024 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 20).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом копіями матеріалів спадкової справи №81/2018 до майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 41-48), з яких також видно, що інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку спадковому майні та які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , немає.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 11, 15, 16, 1217, 1218, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Старовижівська селищна рада, адреса місця знаходження: пл. Миру, 3, смт. Стара Вижівка, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повний текст рішення складено 10.04.2024 р.

Суддя О. Й. Хаврона