Справа №752/4293/23
Провадження №2/752/1044/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування збитків, моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням пені, інфляційного збільшення, трьох відсотків річних, передачу транспортного засобу у власність та покладення витрат, пов`язаних з його переоформленням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування збитків, моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням пені, інфляційного збільшення, трьох відсотків річних, передачу транспортного засобу у власність та покладення витрат, пов`язаних з його переоформленням.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.09.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) в м. Києві по проспекту Глушкова, 36, за участю транспортного засобу NISSAN TIIDA д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 , під її керуванням, внаслідок чого належний їй автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

Відповідальність водія NISSAN TIIDA д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/210372097 у ТДВ СК «КРЕДО».

У відповідності до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.2022 (справа № 752/13179/22) винною в скоєній ДТП визнано відповідача.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 110372,77 грн.

З метою з`ясування розміру нанесеної матеріальної шкоди в результаті ДТП вона звернулась до СПД ОСОБА_5 , яким було проведено незалежне автотоварознавче дослідження та складено Звіт № 147/22 від 14.09.2022 та Звіт № 155/22 від 21.09.2022.

Відповідача було заздалегідь та належним чином запрошено на експертний огляд автомобіля.

Відповідно до результатів проведеної експертизи вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 04.09.2022, складає 139563,52 грн., що прирівнюється ринковій вартості автомобіля на момент ДТП, оскільки транспортний засіб є фізично знищеним, а ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_3 в пошкодженому стані, складає 28995,75 грн.

Розмір належного страхового відшкодування становить 110567,77 грн. (139563,52 грн. - 28995,75 грн. = 110567,77 грн.).

Оскільки вона визнає належний їй транспортний засіб фізично знищеним, то вважає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між розміром шкоди, яка відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо- транспортної пригоди та страховим відшкодуванням, тобто 139563,52 грн. (матеріальний збиток) - 110567,77 грн. (страхове відшкодування) = 28995,75 грн., а транспортний засіб FAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 в пошкодженому стані після відшкодування відповідачем завданих збитків, має бути переданий відповідачу.

Також майбутні витрати, що будуть необхідні для переоформлення транспортного засобу слід також покласти на відповідача.

Відповідно до ст. 526, 549, 625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню пеня за прострочення заборгованості в розмірі 3535,09 грн., інфляційні втрати в розмірі 1960,75 грн., 3% річних в розмірі 424,21 грн.

Внаслідок протиправних винних дій їй, як власниці пошкодженого транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 , було нанесено моральну шкоду, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу фізичного знищення транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 та неможливості його подальшого експлуатації. Належний їй автомобіль є необхідним для неї, оскільки вона є літньою матір`ю та має трьох неповнолітніх дітей та онуку. Неможливість використання транспортного засобу через пошкодження, що були спричинені в результаті ДТП негативно вплинули на ритм життя. Неможливість використання автомобіля призвела до надмірних душевних страждань. Вона була змушена користуватись послугами громадського транспорту, при тому що місце її роботи знаходиться на значній відстані від місця проживання.

Відсутність автомобіля завадила їй виїхати за кордон разом дітьми через воєнне вторгнення. Настання ДТП призвели до страху керувати транспортним засобом у подальшому.

Просила:

стягнути з ОСОБА_4 на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 28995,75 грн.;

стягнути з ОСОБА_4 на свою користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн.;

після відшкодування завданих збитків, передати автомобіль VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_2 у власність ОСОБА_4 ;

витрати, пов`язані з переоформленням автомобіля VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 покласти на ОСОБА_4 ;

стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, пеню, суму збільшення боргу та 3% річних від простроченої суми за період з 04.09.2022 по 28.02.2023, що складає 5920,05 грн.;

стягнути з ОСОБА_4 на свою користь пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені документально судові витрати - судовий збір в сумі 2147,20 грн.

08.03.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

08.05.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

23.05.2023 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

11.10.2023 до участі в справі залучено третю особу.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог. Зазначила, що її відповідальність у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була застрахована у ТДВ СК «КРЕДО» згідно полісу №ЕР/210372097 з лімітом страхового відшкодування 160000 грн.

Страхова компанія відповідача ТДВ СК «КРЕДО» у відповідності до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснила відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП у сумі 110567,77 грн. (139563, 52 - 28 995,75).

Позивач, як потерпіла особа, визнає автомобіль фізично знищеним, та погоджується передати автомобіль ОСОБА_4 після того, як та відшкодує їй повну вартість автомобіля до ДТП (за мінусом вже отриманого страхового відшкодування) та звернеться до неї з відповідною вимогою.

Разом з тим, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 14.06.2023 у справі №125/1216/20 (провадження № 14-25цс23) порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик (моторне транспортне страхове бюро), або інша особа, яка відповідає за завдану шкоду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30.01.2019 у справі №753/21303/16-ц висловив чіткий та однозначний правовий висновок: розмір страхового відшкодування залежить також від того, визнає власник транспортний засіб фізично знищеним чи ні. У разі визнання його таким власнику відшкодовується шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам, пов`язаним з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Позивачем пошкоджений транспортний засіб не визнавався фізично знищеним на момент виплати страхового відшкодування, оскільки нею самостійно замовлено звіт про оцінку пошкодженого транспортного засобу після ДТП. При цьому розрахунок розміру страхового відшкодування (з яким позивач погодився), свідчить про те, що він виконаний для випадку, коли потерпіла особа не визнає належний йому автомобіль фізично знищеним і не погоджується передати його залишки страховій компанії. З виплаченим страховою компанією розміром страхового відшкодування позивач погодилася, а отже визнання нею транспортного засобу фізично знищеним через три місяці після отримання страхового відшкодування не має жодного правового значення.

Вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних задоволенню не підлягають, оскільки до цих правовідносин положення ст. 625 ЦК України не застосовуються.

У позові не зазначено належного обґрунтування ступеня та характеру моральної шкоди, а також обґрунтування щодо грошового еквіваленту моральної шкоди.

При цьому, слід зазначити, що при призначенні суми моральної шкоди має враховуватись і особа заподіювача шкоди, зокрема ступінь винних дій відповідача, майновий стан та поведінка відповідача спрямована на відшкодування завданої шкоди.

Так, порушення правил дорожнього руху відповідачем, що як наслідок спричинило ДТП, відповідачем вчинено з необережності, при цьому слід врахувати, що відповідач ОСОБА_4 є переселенцем з міста Донецьк та самостійно без чоловіка виховує дитину, а отже відшкодування моральної шкоди у розмірі заявленому позивачем (50000 грн.) не може, вважатись обґрунтованим з огляду на майновий стан винної особи.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, в тому числі і тих, що виникли з факту завдання шкоди. Автомобіль позивача не відремонтований. Отримуючи страхове відшкодування, позивач не могла вплинути на порядок його розрахунку, а тому твердження про те, що вона не визнає його фізично знищеним є лише припущенням. Позивач зазнала душевних страждань у зв`язку зі знищенням її автомобіля.

Представник позивача підтримав заявлений позов. Представник відповідача заперечував проти його задоволення.

Інші учасники справи до суду не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_6 є власником транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва НОМЕР_4 .

04.09.2022 сталася ДТП в м. Києві по проспекту Глушкова, 36, за участю транспортного засобу NISSAN TIIDA д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Станом на день ДТП цивільно - правова відповідальність ОСОБА_4 за шкоду спричинену майну була застрахована в ТДВ СК «КРЕДО» на суму 160000 грн. відповідно до полісу №3ЕР/210372097.

ОСОБА_6 отримала від ТДВ СК «КРЕДО» страхове відшкодування в розмірі 110372,77 грн.

Згідно зі Звітом № 147/22 від 14.09.2022 та зі Звітом № 155/22 від 21.09.2022. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 04.09.2022, складає 139563,52 грн., що прирівнюється ринковій вартості автомобіля на момент ДТП, оскільки транспортний засіб є фізично знищеним, а ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_3 в пошкодженому стані, складає 28995,75 грн.

ОСОБА_6 належить на праві власності 31/100 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 працює у Вечірній (змінній) спеціалізованій школі №27 м. Києва.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Позивач заявила вимоги до відповідачки, зазначивши, що транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 , який зазнав технічних ушкоджень в ДТП, є фізично знищеним.

Згідно Звіту №147/22 від 14.09.2022 ринкова вартість транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 13.09.2022 становить 139563,52 грн., вартість відновлювального ремонту становить 255979,88 грн., вартість матеріального збитку становить 139563,52 грн.

Згідно Звіту №155/22 від 21.09.2022 ринкова вартість залишків транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 13.09.2022 становить 28995,75 грн.

Відтак, автомобіль позивачки в ркзультаті ДТП є фізично знищеним, що підтверджується даними звіту №147/22 від 14.09.2022, оскільки його відновлювальний ремонт перевищує ринкову вартість транспортного засобу.

Суду не були надані відомості про те, що при зверненні до страхової компанії позивач визнала належний їй автомобіль фізично знищеним та чи згодна вона була передати страховій компанії залишки свого транспортного засобу.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 753/21303/16-ц, який зазначив, що у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Розмір страхового відшкодування залежить також від того, визнає власник транспортний засіб фізично знищеним чи ні. У разі визнання його таким власнику відшкодовується шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам, пов`язаним з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Оскільки з матеріалів справи не встановлено, що при зверненні до страхової компанії ОСОБА_3 визнала належний їй автомобіль фізично знищеним, розрахунок розміру страхового відшкодування, зроблений страховою компанією, в матеріалах справи відсутній, а ліміт відповідальності страховика не перевищує розміру заподіяної позивачу шкоди, тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на відповідача, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 28995,75 грн.; про передачу після відшкодування завданих збитків автомобіля VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_2 у власність ОСОБА_4 та покладання витрат, пов`язаних з переоформленням автомобіля VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 , на відповідача.

Також суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пені, інфляційної суми збільшення боргу та 3% річних від простроченої суми за період з 04.09.2022 по 28.02.2023, що складає 5920,05 грн.

Вимога про стягнення пені є необґрунтованою, оскільки відсутні законні підстави для її стягнення з відповідача.

Вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимоги про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Оскільки у задоволенні первісної вимоги було відмовлено, то похідні вимоги також не можуть бути задоволені.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. суд відзначає наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд відзначає, що моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Оцінюючи доводи, якими позивач обґрунтувала стягнення моральної шкоди, суд відзначає, що дійсно в дорожньо-транспортній пригоді був пошкоджений транспортний засіб, належний позивачу. Через пошкодження автомобіля позивач дійсно була позбавлена можливості ним користуватись, що призвело до вимушених змін у її житті. Відтак, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 30000 грн., що, на думку суду, з урахуванням вимог щодо розумності, справедливості та співмірності, є достатнім для розумного задоволення потреб позивача.

Таким чином позовні вимог підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (33,91%) в сумі 364,06 грн.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 364 (триста шістдесят чотири) грн. 06 коп.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складене 08.04.2024.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», місцезнаходження: м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, б. 34.

Суддя Ж. І. Кордюкова