Справа № 484/6871/23
Провадження № 2/484/237/24
Рішення

іменем України

03 квітня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.,

за участю представника позивача - адвоката Кучери В.Л.,

відповідачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії

встановив

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кучера В.Л., звернувся до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого вказав, що згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 19.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. та зареєстрованого в реєстрі за №4578, він є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . Межуючи з домоволодінням АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_1 , у позивача систематично виникають обставини, що не залежать від нього, які здійснюють дискомфорт в його повсякденному житті. Так, на території домоволодіння відповідачки висаджено дерево горіху, яке росте з порушенням чинного законодавства. Дерево горіха високе, його гілки виходять за межі домоволодіння відповідача та частково заходять на територію земельної ділянки позивача. При цьому листя з даного дерева, плоди дерева, сміття та гілки падають на територію домоволодіння позивача, та безпосередньо саме на ту частину, де знаходиться його автомобіль. Разом з тим, плоди в період достигання, та на протязі всього часу при поривах вітру сухі гілки дерева чималих розмірів залітають на територію його домоволодіння, чим спричиняють загрозу цілісності транспортного засобу позивача та майну в цілому, та створюють небезпеку для позивача та його сім`ї. Більше того, відповідачка порушує правила добросусідства, в результаті чого виникають постійні конфліктні ситуації між сторонами. Так, відстань від межі земельної ділянки позивача до стовбура оспорюваного дерева складає не більше 3 м., при цьому відстань від краю проїзної частини вулиці до осі стовбуру даного дерева складає взагалі близько 1 м. При цьому згідно з новими ДБН Б.2.2-12:2019, відстань від межі суміжної земельної ділянки до висаджених кущів, має становити 1 м, до стовбурів дерев - від 4 до 6 метрів залежно від крони, але не менше половини її діаметру. Разом з тим, відповідно ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" відстань між краєм проїзної частини вулиць (зокрема укріпленої смуги узбіччя дороги, брівка канави) та стовбуром дерева повинна становити 4 м. У зв`язку з цим, позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом ліквідації за власний рахунок оспорюваного дерева горіха, однак позитивних результатів не отримав.

З метою доведення відповідаці дійсності факту створення незручностей горіхом, який росте на межі домоволодінь, позивачем було запрошено комісію квартального комітету №67. За результатами обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою між будинками АДРЕСА_3 , комісією у складі голови квартального комітету Ушкарьової Т.В., депутата Первомайської міської ради Дмітрієвої Т.А. було складено акт комісійного обстеження, в якому значиться, що на території домоволодіння АДРЕСА_1 виявлено дерево горіху великих розмірів, яке більшою частиною своєї крони виходить за межі домовлодіння. Відповідно до ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування та забудова територій", які діють з жовтня 2019 року, відстань від межі суміжної земельної ділянки до стовбурів дерев, які висаджуються, має бути не менше ніж 4-6 м в залежності від величини крони (але не менше 1/2 діаметру крони дерева), а до кущів 1 м. До вказаного часу діяли норми щодо відстані від будинків та споруд до дерев та чагарників: зовнішня стіна будинку і споруди до стовбурів дерев - 5 м; зовнішня стіна будинку і споруди до чагарників - 1,5 м. Крім того, згідно п. 5.12 (Таблиця 5.2) ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" відстань між краєм проїзної частини вулиць (кромка укріпленої смуги узбіччя дороги, брівка канави) та стовбуром дерева повинна становити 4 м. За таких обставин розташування спірного дерева (горіха) даним нормам не відповідає. За зверненням позивача №Д-746-23 від 25.09.2023 року виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області було організовано виїзд до будинку АДРЕСА_1 , в результаті якого було проведено обстеження, за яким було встановлено, що дійсно дерево горіху росте близько до паркану, на відстані 3 метрів від межі сусідньої земельної ділянки, однак гілля дерева перетинають межу земельної ділянки та знаходяться в безпосередній близкості від лінії електропередач. Враховуючи зазначене та керуючись ст. 79, 80, 103, 105, 125, 152 ЗК України представник позивача просить в судовому порядку захистити права позивача шляхом зобов`язання відповідачки щодо відрізання гілля дерева (горіху), що знаходиться на її земельній ділянці та перетинають межу його земельної ділянки.

Ухвалою судді від 26.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

23.01.2024 року на адресу суду від відповідачки надійшов відзив на позов, за яким остання наголошувала, що позивач користується земельною ділянки загального користування для проїзду чи проходу пішоходів у власних цілях, використовуючи її під паркування своїх службових автомобілів, а відстань між їх приватними ділянками не менше 4 м. Щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачем, то нею було залишено заявку до РЕСу для упорядкування гілля дерева горіху, оскільки його крона дійсно доходить до лінії електропередач.

Ухвалою суду від 05.03.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, заслухавши учасників, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 19 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за №4578, ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0813 гектара, кадастровий номер: :06:030:0015, розатовану за цією ж адресою.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: припинення дії, яка порушує право, і відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з п. г ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

У відповідності зі ст. 152 цього ж Кодексу, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки.

Позивач просить усунути перешкоди шляхом відриізання гілля дерева горіху, що перетинають межу земельної ділянки, яке розташоване на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 на відстані менше 4 метрів.

Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно до ст. 104 ЗК власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій присадибної ділянки проводиться її власником або користувачем цієї ділянки. Власник або користувач присадибної ділянки може на умовах договору, укладеного з органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, забезпечувати належне утримання території загального користування, прилеглої до його присадибної ділянки.

Відповідно до п.п. 5.5, 9.1, 9.1.10, 9.1.11.2 Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10.04.2006 року "Про затвредження Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України" відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на приватних садибах і прилеглих ділянках є їх власники або користувачі. Догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає в тому числі формування крон дерев. Для нормального росту й правильного розвитку дерев здійснюють догляд за кроною протягом усього життя рослин. Обрізають дерева навесні до розпукування бруньок або восени після опадання листя. У дерев видаляють порослеві пагони, які утворюються біля кореневої шийки, а також на стовбурах в міру її появи. Сухі гілки обрізують у міру їх виявлення впродовж року. Санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач у позові зазначає, що належна йому земельна ділянка, яка перебуває у його користуванні, розташована поряд із земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1 , та належить відповідачці ОСОБА_1 . Відстань від межі земельної ділянки позивача до стовбура оспорюваного дерева складає не більше 3 м., при цьому відстань від краю проїзної частини вулиці до осі стовбуру даного дерева складає взагалі близько 1 м. Вказане дерево належить відповідачці. Через близьке розміщення до його домоволодіння вказаного дерева, плоди дерева горіха в період достигання та на протязі всього часу при поривах вітру сухі гілки дерева чималих розмірів залітають на територію його домоволодіння, чим спричиняють загрозу цілісності транспортного засобу позивача і його майну в цілому, та створюють небезпеку для позивача та його сім`ї.

ОСОБА_2 звернувся до виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області з відповідною заявою №Д-746-23 від 25.09.2023 року, у результаті чого було організовано виїзд до будинку АДРЕСА_1 та проведено обстеження, за яким було встановлено, що дійсно дерево горіху росте близько до паркану, однак на відстані більше 3 метрів від межі сусідньої земельної ділянки (згідно Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105). Згідно п. 10 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1045 від 01.08.2006 року видалення зелених насаджень на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності, та на присадибній ділянці здійснюється за рішенням власника (користувача) земельної ділянки.

З фотокарток із позначенням частини АДРЕСА_1 судом убачається розміщення дерева горіху, крона якого виходить за межу території будинковолодіння відповідачки ОСОБА_1 , та дійсно його листя, плоди та гілки можуть завдавати шкоди майну позивача ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 105 ЗК України у разі проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо це є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням .

Відповідно до вимог п. 3.25 Державних будівельних норм України (далі ДБН) 360-92* відстань від сусідніх ділянок садибної забудови до стовбурів дерев, які висаджуються, повинна бути не менш як 4 - 6 м. залежно від величини їх крони, а до чагарників 0,7 - 1 м.

Крім того, згідно п. 4.13 ДБН Б.2.4-1-94 відстань від будинків та споруд до дерев належить приймати на відстані 5 м. від зовнішніх стін будівель та споруд, меж сусідніх ділянок до стовбура дерева. В примітці до даних ДБН Б.2.4-1-94 зазначено, що наведені нормативи стосуються дерев з діаметром крони не більше 5 м. і повинні бути відповідно збільшені для дерев з кроною більшого діаметра, при цьому дерева не повинні заважати проїзду і роботі пожежних автомобілів.

Судом встановлено, що на прохання позивача відповідачка не реагує та не обпилює гілля горіха, які звисали над її подвір`ям.

Статтею 91 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок, крім інших обов`язків, зобов`язані, зокрема, дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до статті 152 ЗК України та статті 391 ЦК України власник земельної ділянки має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Позивач довів перед судом належними та достовірними доказами наявність дерева, його місце розташування, а також, те що це дерево створює значні незручності у використанні позивачем належної йому земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачкою, дослідивши письмові докази по справі, суд уважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 133, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 91, 103, 105, 215 ЗК України, ст. 391 ЦК України, суд,

ухвалив

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 вчинити дії, шляхом відрізання гілля дерева горіху, що перетинають межу земельної ділянки, яке розташоване на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 03.04.2024 року.

Суддя: