Березівський районний суд Одеської області
03.04.2024
Справа № 494/466/24
Провадження № 2/494/255/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
03 квітня 2024 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю.,
при секретарі Твердун Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
11 березня 2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.
ОСОБА_1 , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований 04.08.2015 року виконавчим комітетом Новомихайлівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис №1. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з розпочатою у лютому місяці 2022 року військової агресії Російської Федерації проти України та з метою збереження життя і здоров`я, позивачка змушена була з дитиною покинути місце проживання та переїхати до м. Березівки, Березівського району, Одеської області, де разом з дитиною були поставлені на облік, як внутрішньо переміщені особи, про що свідчать видані відповідні довідки.
На протязі тривалого часу стосунки, як подружжя, не підтримують, спільне господарство не ведуть, сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими тому що сторони втратили почуття кохання одне до одного. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призводили до вчинення домашнього насильства відносно позивачки. На підставі неодноразових звернень ОСОБА_1 , відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 173-2 КУпАП (справа №494/1284/23 від 18.09.2023 року; №494/105/24 від 22.01.2024 року). Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 бажає залишити за собою прізвище « ОСОБА_4 ».
На підставі вищевикладеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 12.03.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 03.04.2024 року о 10:00 год.
В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою №320 від 14.03.2024 року, складеною секретарем судових засідань, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою позивачки суд приймає рішення про заочний розгляд справи, згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
У судовому засіданні встановлено наступне.
04 серпня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Новомихайлівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис про шлюб №1. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ».
Від спільного проживання сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, на протязі тривалого часу стосунки, як подружжя, не підтримують, спільне господарство не ведуть, сторони втратили почуття кохання одне до одного, а тому проживають окремо. В сім`ї відбувалися сварки, які поступово призводили до вчинення домашнього насильства.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Так як при реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_4 », то вона має право іменуватися цим прізвищем надалі.
Станом на теперішній час спір про поділ майна та місце проживання дитини - відсутній.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає причини, що спонукають ОСОБА_1 наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
При поданні позовної заяви позивачкою, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04 серпня 2015 року виконавчим комітетом Новомихайлівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис про шлюб №1.
Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 5128 (Березівським РС ГУДМС України в Одеській області) 08.12.2021 року, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українки, громадянки України,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Мар`їнським РВ ГУДМС України в Донецькій області 26.08.2015 року, РНОКПП НОМЕР_4 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Панчишин А.Ю.