Єдиний унікальний номер 719/579/23
Номер провадження 2/719/20/24
09 квітня 2024 року м. Новодністровськ
Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:
судді Луців О.В.,
за участю секретаря Скрипник Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новодністровського міського суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
Рішенням Новодністровського суду Чернівецької області від 02 квітня 2024 року у даній справі позов задоволено частково .

01.04.2024 року представник позивача адвокат Швець В.А. подав додаткові документи на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу та просив стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 51850 грн. витрат на правову допомогу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ст. 270 ЦПК України).

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми процесуального закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, з огляду на наступне.

Процесуальним законом визначено, що у разі не вирішення питання про судові витрати, судом може бути ухвалено додаткове судове рішення.

Позивачем у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі було надано до суду докази понесених витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, про що до закінчення розгляду справи, представником позивача була зроблена відповідна заява.

Таким чином, судом не вирішено розподіл судових витрат в частині правничої допомоги.

Відповідач повідомлявся про проведення судового засідання та 09.04.2024 року ОСОБА_3 подав клопотання про зменшення судових витрат, зазначивши, що більшість заявлених позивачем до відшкодування послуг, не охолюються поняттям правнича допомога адвоката з огляду на що, підстави для їх відшкодування відсутні, а саме даним поняттям не охоплююється зібрання доказів, формування додатків, ознайомлення з відзивом на позовну заяву.

Додав, що представником позивача було суттєво завищено розмір правничої допомоги на підготовку та представництво інтересів клієнта в суді, а саме сумарно 4 год. Так, із матеріалів справи, а саме протоколів судових засідань вбачається, що час, витрачений адвокатом Швецем В.А. на представництво інтересів, є меншим, за заявлений ним, а тому витрати, повинні бути зменшені пропорційно до фактично витраченого часу, зафіксованого протоколами судових засідань.

Отож, вважає, що розмір судових витрат на правничу допомогу у

сумі 51850 грн є завищеним, та має бути зменшений до 20 000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

В своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 п.п.145, 147 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поніс витрати на правову допомогу на загальну суму 51 850 грн. На підтвердження витрат надав копію Договору №5/SH про надання правничої допомоги від 27.12.2023 року, копія Додаткової угоди №1 до Договору №5/SH про надання правничої допомоги від 27.12.2023 року, копія Протоколу нданих послуг від 01.04.2024 року, копія квитанції до платіжної інструкції №44615274.

Судом враховано кількість письмових доказів, які долучено до матеріалів позову, що свідчить про затрачений адвокатом час для підготовки, подачі позову до суду та відповіді на відзив. На думку суду, заявлені стороною позивача 37650 грн. на консультацію клієнта, написання позову, збір доказів та підготовку відповіді на відзив є неспівмірними із складністю справи, процесуальну поведінку відповідача.

Однак суд згідно зі п.4 ч.4 ст. 137 ЦПК України бере до уваги ціну позову, а відтак і значення цієї справи для позивача, а тому, на думку суду, обґрунтованим та справедливим буде розмір понесених позивачем витрат на консультацію клієнта, написання позову, збір доказів та підготовку відповіді на відзив в сумі 30000 грн.

Окрім того, час участі та розмір відшкодування за 4 засідання в сумі 13 400,00 грн. за участь адвоката у судових засіданнях, призначених на 30.01.2024, 13.02.2024, 06.03.2024, 26.03.2024 року, не відповідає реальному часу проведення судового засідання та є явно завищеним.

Так, як вбачається з протоколу судового засідання від 30.01.2024 року, судове засідання тривало близько 16 хв., а саме: з 11 год 17 хв. по 11 год. 27 хв. за присутності ОСОБА_2 та з 14 год. 12 хв. по 14 год. 18 хв. головуюча суддя оголошувала ухвалу; протоколу судового засідання від 13.02.2024 року, судове засідання тривало близько 4 хв., а саме: з 15 год 11 хв. по 15 год. 15 хв.; протоколу судового засідання від 06.03.2024 року, судове засідання тривало близько 19 хв., а саме: з 11 год 07 хв. по 11 год. 26 хв.; протоколу судового засідання від 26.03.2024 року, судове засідання тривало близько 5 хв., а саме: з 12 год 05 хв. по 12 год. 10 хв.

З огляду на викладене та враховуючи витрачений адвокатом час на участь в судових засіданнях, заявлені вимоги про відшкодування, зокрема в сумі 13 400 грн. за участь в судових засіданнях, не відповідають заявленому часу, а тому підлягають відшкодуванню лише в сумі 3700 грн.

Таким чином, враховуючи дійсність, необхідність та розумність розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, з урахуванням складності справи, ціни позову, подання клопотання відповідачем про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає обґрунтованими витрати ОСОБА_1 на правову допомогу в сумі 33700 грн. (3700грн.+30000 грн.).

Однак, судом було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 частково, а саме, на суму 836 648,56 дол. США із заявлених 884 320,64 дол. США, тобто на 95 %.

Отже, пропорційному задоволенню підлягають витрати на правову допомогу в сумі 0,95*33700 грн.=32015 грн., а тому клопотання представника позивача про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 265, 268, 270, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 32 015,00 грн. (тридцять дві тисячі п`ятнадцять гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя