Справа № 727/1986/24
Провадження № 2/727/694/24
02 квітня 2024 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді Калмикової Ю. О.,
за участю секретаря Кравченко О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Антарес» про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
Зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Антарес» про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач з 29.06.2018 року працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Охоронне Агентство «Антарес» (далі за текстом Відповідач.
Згідно з наказом №108-ос від 25.01.2024 позивача звільнено з посади заступника начальника Управління охорони в м.Калуш Відповідача з 31 січня 2024 року за угодою сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП України).
Незважаючи на усні звернення до Відповідача позивач так і не зміг отримати належні йому кошти. Не погашаючи заборгованість по заробітній платі, Відповідач ставить позивача в важке матеріальне становище, тим самим порушуючи його конституційні права на належну та своєчасну оплату праці.
У ч. 1 ст. 47 КЗпП України зазначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Оскільки Відповідачем при звільненні позивача не проведено розрахунку по заробітній платі, то Відповідач порушив своє зобов`язання щодо здійснення розрахунку та виплати позивачу нарахованої заробітної плати в день звільнення й допустив затримку такого розрахунку, що є підставою для стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки.
Проведення розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з кількості робочих, а не календарних днів, відповідає правовій позиції, викладеній в постанові від 21 січня 2015 року №6-195цс14 Верховного Суду України.
Отже, нарахування податків та платежів проводяться підприємством при виплаті присудженої судом суми.
Враховуючи те, що звільнено позивача з роботи 31 січня 2024 року, то календарними місяцями, що передують звільненню є грудень 2023 року та листопад 2023 року.
Як вбачається з довідки про дохід, наданої Відповідачем, загальна сума заробітної плати за грудень 2023 року та листопад 2023 року становить 48 448,00 грн.
Отже, сума, що підлягає стягненню визначається наступним чином.
Заробітну плату за два останні місяці роботи (листопад 2023 року-грудень 2023 року - 48 448,00 грн.) необхідно поділити на число відпрацьованих робочих днів у місяцях, що передували звільненню.
Кількість робочих днів: листопад 2023 року - 22; грудень 2023 року 21. Всього 43 дні.
48 448,00 грн. поділити на 43 дорівнює 1126,69 грн.
Таким чином, розмір середньоденного заробітку становить 1126,69 грн.
Розрахунковим періодом, за який позивач обчислював середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, є період з 01 лютого 2024 року (тобто, наступний день після звільнення) по 20 лютого 2024 року (день подання позовної заяви) - 14 робочих днів.
Відповідно помноживши 1126,69 грн. на 14 (робочі дні, на які затримано розрахунок) одержує 15 773,66 грн.
Отже, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивача з роботи становить 15 773,66 грн.
На підставі викладеного просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне Агентство «Антарес» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 46 560,81 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 15 773,66 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, всього, на загальну суму 62 334,47 грн. Стягнути з Відповідача на користь позивача судові витрати.
Надходження позовної заяви та інших заяв до суду
28.02.2024 суддя ухвалою відкрила провадження у справі № 727/1986/24 та призначила справу до слухання.
08.03.2024 року позивачем надане письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Доводи особи, яка подала позов
Позовна заява мотивована тим, що у позивача наявна заборгованість по заробітній платі, а також із позивачем несвоєчасно проведено розрахунок при звільненні.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив суд задовольнити позов у повному обсязі та розглядати справу за його відсутності.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне Агентство «Антарес» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , заповненою 29.08.2005 року на ім`я ОСОБА_1 , на підставі наказу № 108-ос від 25.01.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнений за ч. 1 ст. 36 КЗпП України дата запису 31.01.2024.
Згідно з наказом №108-ос від 25.01.2024 ОСОБА_1 , заступника начальника Управління охорони в м. Калуш, 31.01.2024 за угодою сторін, пункт 1 статті 36 КЗпП України.
Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем та 31.01.2024 звільнений.
Згідно з довідкою про дохід ОСОБА_1 дійсно працює з 29.06.2018 в організації з Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронне Агентство «Антарес» і його заробітна плата становить за період з серпня 2023 по січень 2024 158370,85 грн.
Мотивувальна частина
Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
За таких обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення розрахунку з виплати заробітної плати з позивачем, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Антарес» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №N1C7M3903M від 19.02.2024 про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд уважає за необхідне розподілити судові витрати пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн..
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України ст. 43 Конституції України, ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73), ст. 116, 117 КЗпП України, абз. 3 п. 2, п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, Законом України «Про судовий збір»,
Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Антарес» про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Антарес» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в Чернівецькому апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Суддя Ю. О. Калмикова