Провадження № 2/161/556/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пушкарчук В.П.

при секретарі - Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід - ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 600 кв.м., на якій він розташований (будинковолодіння). Вказане майно було успадковане в наступних частках: дружина померлого - ОСОБА_4 успадкувала 5/8 частин, а їх спільні діти - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/8 частині. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба ОСОБА_4 та спадщина після її смерті була розподілена у рівних частках між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла та після її смерті усе належне їй майно успадковане відповідачем ОСОБА_2 . Як насілдок та з урахуванням рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.11.2006 року, його батькові ОСОБА_7 та ОСОБА_2 стало належати по 7/16 частин будинковолодіння, а ОСОБА_9 2/16 частин. У 2012 році за місцезнаходженням спірного майна сталася пожежа, внаслідок чого він був змушений перевести своїх батька ОСОБА_7 та тітку ОСОБА_9 на проживання до себе у м. Хмельницький. З того часу він здійснював постійний догляд за останніми. У 2015 році ОСОБА_9 померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина, а він є її єдиним спадкоємцем. Відповідач на момент смерті не проживав із тіткою та у 6-тимісячний термін із заявою про прийняття спадщини після її смерті не звертався. Враховуючи наведене, а також позовну заяву із уточненими позовними вимогами, просить суд встановити факт його постійного проживання разом зі ОСОБА_5 на момент її смерті у 2015 році, а також визнати за ним право власності на 2/16 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

До початку судового засідання представником позивача було подано до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач до початку судового засідання подав заяву про визнання позову, в якій також просив розгляд справи проводити без його участі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.12.2015 року померла ОСОБА_5 та після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна увійшли, зокрема, 2/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач, відповідно до ст. 1265 ЦК України, є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом - померла є тіткою ОСОБА_1 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Дана обставина підтверджується листом приватного нотаріуса Кухлевської М.В. № 143/01-16 від 28.10.2022 року.

Надані на підтвердження вищевказаних обставин докази є належними та допустимими, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Частиною 1 ст. 1265 ЦК України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 23 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання на момент смерті зі спадкодавцем є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент смерті проживала разом зі своїм племінником позивачем ОСОБА_1 .

Вищевказана обставина іншим спадкоємцем п`ятої черги - відповідачем ОСОБА_2 визнається. Також останній у своїх письмових пояснення зазначив, що спадщину після смерті тітки ОСОБА_5 він не прийняв та наміру приймати не має.

В силу положень ст. 206 ЦПК України та з огляду на встановлені в ході розгляду обставини, суд приймає до уваги визнання відповідачем позовних вимог.

Таким чином, позивачу, як спадкоємцю п`ятої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить 2/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом встановлення факту його проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання за ним права власності на частку в нерухомому майні в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 247, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1217, 1265, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент її смерті постійно проживала разом із ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме на 2/16 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 05 квітня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинськоїобласті В.П. Пушкарчук