ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1865/23 Головуючий суддя І інстанції Курганникова О. А.
Провадження № 22-ц/818/318/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: надання послуг
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2023 року, по цивільній справі №639/1865/23, за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про зобов`язання зробити перерахунок оплати за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить визнати незаконним нарахування оплати за управління багатоквартирним будинком КП «Жилкомсервіс» по кв. АДРЕСА_1 ( особистий рахунок ) з 07 березня 2022 року та за весь період вимушеного перебування як ВПО позивача за межами реєстрації у м. Харкові, та зобов`язати відповідача зробити перерахунок плати за управління багатоквартирним будинком по кв. АДРЕСА_1 (особистий рахунок НОМЕР_1 ) за період з 07 березня 2022 року по травень 2023 року.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач зареєстрований за вище вказаною адресою разом зі своїм сином ОСОБА_2 , 1992 р.н. З 07.03.2022 у зв`язку з бойовими діями у м. Харкові позивач виїхав із сином у м. Полтава, де вони проживають і досі, де зареєстровані як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 . В квартирі зареєстровано 2 особи, котрі не мешкають за місцем реєстрації понад 1 року, послугу з управління багатоквартирним будинком з 07.03.2022 року за вищевказаною адресою позивач та його син не отримують, а тому мають право на несплату комунальної послуги з управління багатоквартирним будинком. Позивач звертався до відповідача із заявою про проведення перерахунку, але відповідач не зробив перерахунок абонентської плати і в подальшому не відмовився від нарахування оплати і продовжує ці нарахування. Вказані дії позивач вважає незаконними, що і стало підставою звернення до суду.

Представником відповідача КП «Жилкомсервіс» подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що співвласники багатоквартирного будинку не звільняються від обов`язку щодо утримання спільного майна багатоквартирного будинку, а отже, і оплати послуг КП «Жилкомсервіс» за період їх тимчасової відсутності за місцем їх проживання.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати, та новим рішенням задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що суд з одного боку встановив, що він та його син у місті Харкові не проживають з березня 2022 року, з другого боку суд робить висновок про фактичне споживання з їх боку послуг відповідача.

Вказує, що двічі звертався до відповідача зробити перерахунок, проте відповідач відмовився його зробити.

Зауважує, що суд вказує, що споживач не звільняється від плати з абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг, а також не звільняється від сплати за абонентське обслуговування як окремого платежу, проте мови про абонентське обслуговування у його позові взагалі не було, стосовно цього обслуговування позовні вимоги заявлені не були. У цій частині висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Судом не надана оцінка обставинам ненадання йому послуг за період з 07.03.22 і по теперішній час, і тому, що ці послуги їм у зазначений період не споживались.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Жилкомсервіс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Вказує, що позивач в обґрунтування своїм позовних вимог посилається на п.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» як на підставу не сплачувати плату за надану послугу, але ця норма права регулює оплату комунальної послуги, до якої КП «Жилкомсервіс» не має відношення.

Вважає, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не у повній мірі відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вказав наступні мотиви.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Доказів, що позивач звертався до відповідача з заявами про здійснення йому перерахунку та йому було відмовлено матеріали справи не містять.

Суд приходить до висновку, що відповідач проводить нарахування за послуги з управління багатоквартирним будинком правомірно та на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в свою чергу позивач не позбавлений можливості звернутись до відповідача із заявою про здійснення йому перерахунку за надані послуги з управління багатоквартирним будинком на підставі п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та в разі відмови оскаржити в судовому порядку. Від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг споживач не звільняється.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними мотивами, з огляду на наступне.

В силу вимог частини 4 статті 319 ЦК України, власність зобов`язує.

Відповідно до статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом за власні кошти. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Згідно з пунктом 5 частини 1статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини 1статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги що місяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору, такі доводи не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13).

Відповідно дост.13Закону №1875-ІVзалежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ст.5Закону №2189-VIIIдо житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частиною 3 ст.31Закону №1875-ІVпередбачено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Пунктом 2 частини 3статті 4 Закону №2189-VIIIпередбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до положень частин 1, другої та третьої ст. 32 Закону №1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Відповідно до частин 1 ст.9Закону №2189-VIIIспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 1 частини 1Закону №1875-ІV, пунктом 1статті 7Закону №2189-VIIIпередбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

У відповідності до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3статті 20Закону №1875-ІV, пунктом 5 частини 2статті 7Закону №2189-VIIIобов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний, зокрема, забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , особовий рахунок в КП «Жилкомсервіс» №

Згідно до копій довідок № 1601- від 28.03.2022 року та № 1601- від 28.03.2022 року виданих Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копій довідки військово-лікарської комісії № 6/8016 від 23.09.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 та пенсійного посвідчення № Серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом ІІ гр., загальне захворювання.

13.04.2022 внаслідок бойових дій позивач звернувся з повідомленням в застосунку «Дія» про пошкодження його житла за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 указаного Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок споживача оплатити житлово-комунальні послуги кореспондується із їх, послуг, фактичним використанням. Таким чином факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №750/12850/16-цвід 26.09.2018, №642/2858/16від 06.11.2019.

Згідно із статтею 7 Закону № 2189 споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Таким чином, споживачі, які тимчасово залишили свої домівки, можуть скористатися своїм правом за умови надання виконавцю послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, постачання гарячої води, поводження з побутовими відходами заяви та довідки з тимчасового місця проживання, лікування, проходження військової служби, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З метою оперативної комунікації, споживачі можуть надсилати відповідні заяви на адресу виконавців за допомогою засобів електронного зв`язку.

Споживачі, які вимушено покинули свої домівки, можуть ознайомлюватися із процедурою оплати послуг на вебсайтах підприємств (виконавців послуг).

Відповідно до статті 8 Закону № 2189 виконавець комунальної послуги зобов`язаний без додаткової оплати надавати споживачу в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, а також інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства.

Більшість підприємств (виконавців послуг) передбачають для своїх споживачів можливість користуватися особистим кабінетом, з допомогою якого можна слідкувати за усіма процесами, що відбуваються з рахунками, оплачувати та завантажувати історію оплат, сформувати довідку про стан особового рахунку, оформити розсилку електронних квитанцій та дізнатися про те, як здійснюється нарахування за надану послугу.

Проте, положення статті 7 Закону № 2189 не стосується послуги з управління багатоквартирним будинком, оскільки оплачуючи дану послугу власники (співвласники) беруть участь в утриманні спільного майна, що їм належить, та зобов`язанні згідно із законодавством відшкодовувати витрати, пов`язані з утриманням багатоквартирного будинку. Споживачі послуг з управління багатоквартирними будинками мають оплачувати ці послуги, якщо вони фактично надаються управителем для відповідного будинку.

Якщо ж послуга з управління багатоквартирним будинком надавалася невідповідної якості (не в повному обсязі), управитель зобов`язаний здійснити споживачам перерахунок розміру плати на умовах та у строки, визначені Порядком № 482.

Таким чином, суду слід було відмовити в задоволенні позову з інших підстав, оскільки спірні послуги надаються відповідачем незалежно від того чи проживає особа у квартирі, чи ні.

Тому відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України оскаржене рішення підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 259, ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2023 року змінити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про зобов`язання зробити перерахунок оплати за комунальні послуги відмовити з інших мотивів, викладених у цій постанові.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 29 березня 2024 року

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді - І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.