Справа № 671/283/24
28 березня 2024 року
28 березня 2024 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Андрущенка О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування свого позову зазначив, що він є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач прийняв спадщину в розмірі 1/3 частки. Спадкоємцем за законом іншої 1/3 частки спадкового майна є ОСОБА_5 ..
Після прийняття спадщини позивач дізнався що в успадкованому будинку зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , який за місцем реєстрації не проживає.
Відповідач не є співвласником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та не входить до складу сім`ї позивача.
Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає, його місцезнаходження позивачу не відомо, у зв`язку з чим наявні обмеження для позивача щодо вільного розпорядження успадкованим будинком, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 березня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явився.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до положень ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 10.10.2023 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., який зареєстровано в реєстрі за № 4569, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (позивач у справі) успадкували по 1/3 частки після смерті ОСОБА_4 спадкового майна, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 по 1/3 частки вказаного будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Згідно даних погосподарської книги № 3 та Центру надання адміністративних послуг Волочиської міської ради відповідач у справі ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.07.2006.
Відповідно до довідки Волочиської міської ради від 09.01.2024 № 9 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 26.01.2024 № 16 комісія в складі старости с. Поляни ОСОБА_6 , діловода ОСОБА_7 та депутата ОСОБА_8 встановила, що в будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 , який на час перевірки відсутній. Візуально в будинку не виявлено особистих речей ОСОБА_3 ..
Допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які проживають неподалік будинку по АДРЕСА_1 , в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3 тривалий час понад 10 років не проживає в згаданому вище будинку. Фактично відповідач проживав у вказаному будинку під час навчання у школі та училищі.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
ОСОБА_3 являється повнолітньою особою, договір найму житла між позивачем та відповідачем не укладався.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Позивачем доведено належними, допустимими та достовірними доказами факт відсутності відповідача у спірному будинку понад 6 місяців без поважних причин.
За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У зв`язку з відсутністю клопотання позивача про стягнення сплаченого судового збору, дане питання судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 89, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;
Представник позивача: адвокат Чорна Галина Богданівна, РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000028, місце здійснення діяльності: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст виготовлено 03.04.2024.
Суддя