Справа № 314/3476/22
Провадження № 4-с/314/3/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Капітонова Є.М.,

секретар судового засідання Зоріна Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вільнянськ скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича про арешт майна боржника,

за участю представника стягувача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича про арешт майна боржника, де скаржник просить:

Визнати незаконною і скасувати Постанову від 19 жовтня 2023 року ВП 73056891 про опис та арешт майна боржника.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішенням від 28.09.2023 року Вільнянського районного суду Запорізької області по справі №314/3476/22 з ОСОБА_1 , стягнуто заборгованість донарахованого необлікованого обєму та обсягу газу у сумі 39 630,12 грн. (тридцять дев`ять тисяч шістсот тридцять, 12 грн.) на користь AT «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

На виконання судового рішення № 314/3476/22 від 28 жовтня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитром Юрієвичем було відкрито виконавче провадження №73056891 від 16 жовтня 2023 року про стягнення з боржника заборгованості у розмірі 39 630,12 грн на користь AT «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» за донарахований необлікований об`єм та обсяг газу, а також ВП №73056486 від 16.10.2023 про стягнення з боржника судового збору у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну,00 грн).

19 жовтня 2023 року, ВП 73056891, приватним виконавцем Проценко Д.Ю. винесено Постанову про опис та арешт майна боржника, в якій зазначено конкретний перелік майна, а саме: земельна ділянка загальною площею 3,4628 га, яка розташована на території Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Кадастровий номер :01:002:0051. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка потребує експертної оцінки.

Скаржник вважає, що постанова з грубим порушенням норм законодавства та є фальсифікованою, у зв`язку з чим просить її скасувати.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_2 заперечувала відносно задоволення скарги.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує виконання остаточних, обов`язкових судових рішень (на відміну від виконання рішень, що можуть оскаржуватись у судах вищої інстанції) (Ouzounis and Others v. Greece, (Узуніс проти Греції), § 21).

Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд» (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196).

У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37).

За деяких обставин виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 35-37).

У цьому розумінні виконання рішення повинно бути повним та вичерпним, а не частковим (Matheus v. France (Матецс проти Франції), § 58; Sabin Popescu v. Romania (Sabin Popescu проти Франції), §§ 68-76), і рішення не може не виконуватись, бути позбавлено юридичної сили, або незаконно відкладено (Immobiliare Saffi v. Italy (Іммобільяре Саффі проти Італії) [ВП], § 74).

У держави є позитивне зобов`язання організувати систему для забезпечення виконання остаточних рішень у спорах між фізичними особами, яка не суперечить законодавству і є ефективною на практиці (Fuklev v. Ukraine (Фуклєв проти України), § 84). Держава може бути притягнута до відповідальності, якщо органи влади, залучені до правозастосування, не виконують своїх обов`язків повною мірою, або навіть перешкоджають виконання рішень (Fuklev v. Ukraine (Фуклєв проти України), § 67). Дії, прийняті національними органами влади для забезпечення виконання рішень мають бути ефективними та співрозмірними зі своїм основним завданням (Ruianu v. Romania (Руйану проти Румунії), § 66), зважаючи на їх зобов`язання у забезпеченні виконання рішень, оскільки саме вони є представниками влади (там же, §§ 72-73).

Суд звертає особливу увагу, на те, що право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд».

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 36; Nunes Dias v. Portugal (Нун`єш Діаш проти Португалії) (dec.) стосовно правил, що регламентують сповіщення). Правила, які регламентують етапи і терміни подачі заяви на судовий розгляд спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і відповідність нормам, а саме, принципу правової визначеності (Canete de Goni v. Spain (Кан`єте де Гоньі проти Іспанії), § 36). Враховуючи вищезазначене, правила, що стосуються предмета спору чи застосування цих правил, не повинні перешкоджати сторонам у отриманні доступного судового захисту (Miragall Escolano v. Spain (Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії); Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic (Звольський та Звольстка проти Чехії), § 51).

За визначенням ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд дослідивши матеріали скарги не вбачає обставин того, що зобов`язання за судовим рішенням припинено чи виконано, а також не вбачає обставин того, що приватний виконавець діяв поза межами повноважень наданих виконавцю Законом або не у спосіб визначений Законом.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відмову в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 447-451, 259-261, 352 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08.04.2024.

Суддя : Євген Миколайович Капітонов

08.04.2024