Справа № 367/2373/24
Провадження №2-о/367/182/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2024 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Довгополої І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви вказує про те, що ОСОБА_1 наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 18.10.2019 № 578 був звільнений з військової служби у запас за п. «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), а також наказом Генерального прокурора від 19.11.2019 № 996-вк звільнений з військової служби у запас, виключений зі списків особового складу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, усіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 (на теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 початок строку проходження заявником військової служби рахується за послужним списком з 01 серпня 2003 року. Однак, заявник навчався на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого на денній формі навчання з 30 липня 1999 року та закінчив його 29 червня 2004 року. Відповідно до вимог п. 1.7 діючої на той час Інструкції про організацію освітньої діяльності у вищих військових навчальних закладах Міністерства оборони України, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 30.10.1998 № 399, до військових навчальних закладів відносяться такі військові структури, як військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах.

Заявник стверджує про те, що на час прибуття на навчання до військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені ОСОБА_2 він вважався таким, що розпочав проходження військової служби.

Так, заявник проходив військову службу в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені ОСОБА_2 не тільки з 01 серпня 2003 року по 26 червня 2004 року, як зазначено в послужному списку та військовому квитку офіцера запасу, а також і з 30 липня 1999 року по 31 липня 2003 року, включно, тобто увесь період навчання.

З огляду на викладене, вказує про те, що при визначенні періодів проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_1 повинно було застосовуватись Тимчасове положення про проходження військової служби громадянами України, затверджене Указом Президента України від 13.05.1993 №174/93.

Таким чином, стверджує, що виникнення прав у заявника на певну категорію соціальних пільг, пов`язаних з проходженням військової служби прямо залежить від можливості встановлення факту проходження військової служби в певний період саме в судовому порядку, оскільки законодавством інший порядок не встановлено.

Просить суд встановити факт проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військової служби в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені ОСОБА_2 з 30 липня 1999 року по 31 липня 2003 року, включно.

В судове засідання заявник не з`явився, до суду від заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви просив задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, що стверджується рекомендованим повідомлення про врученням судової повістки та заяви з копіями документів, долучених до неї. Клопотань та заяв від заінтересованої особи до суду не надходило..

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено наступні обставин та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 18.10.2019 № 578 був звільнений з військової служби у запас за п. «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), а також наказом Генерального прокурора від 19.11.2019 № 996-вк звільнений з військової служби у запас, виключений зі списків особового складу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, усіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 (на теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

На територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до п.п. 8, 9, 11, 15 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022, покладається забезпечення згідно із законодавством організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів та членів їх сімей, в тому числі видачу довідок громадянам про проходження військової служби, зокрема про період участі у бойових діях для врахування до стажу, а також ведення персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та інші відомості.

ІНФОРМАЦІЯ_1 початок строку проходження ОСОБА_1 військової служби рахується за послужним списком з 01 серпня 2003 року (військовий квиток офіцера запасу серії НОМЕР_1 ).

ОСОБА_1 навчався на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого (вказана академія у подальшому реорганізована в інший навчальний заклад згідно із Указом Президента України від 24.12.2010 №1194/2010 та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 №2213-р), на денній формі навчання з 30 липня 1999 року (наказ ректора академії від 30.07.1999 № 192-с) та закінчив його 29 червня 2004 року (наказ ректора академії від 29.06.2004 № 208-с), що підтверджується довідкою від 05.03.2021 № 151.

Відповідно до вимог п. 1.7 діючої на той час Інструкції про організацію освітньої діяльності у вищих військових навчальних закладах Міністерства оборони України, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 30.10.1998 № 399, до військових навчальних закладів відносяться такі військові структури, як військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах.

У відповідності до п. 15 Тимчасового положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства освіти України та Міністерства оброни України №360/342 від 28.12.1995 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.1996 за №39/1064, військові інститути, військові відділення, військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах є вищими військово-навчальними закладами Міністерства оборони України, що створені для підготовки офіцерів з вищою освітою із залученням професорсько-викладацького складу і навчально-матеріальної бази цивільних вищих навчальних закладів.

Зазначене знайшло своє відображення в Указі Президента України від 20.11.1996 №1105/96 «Про заходи щодо підготовки кадрів військової юстиції та організації науково-дослідної роботи у галузі військового законодавства», в якому вказується військово-юридичний факультет (військової юстиції), створений у складі Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого та відноситься до системи військової освіти та перебуває в оперативному управлінні Міністерства оброни України, тобто має статус військово-навчального закладу.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 25.03.1992) та п. 4 Розділу 1 Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами, затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 №174/93, яке втратило чинність лише 01.01.2002, чинних в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого, початком перебування на військовій службі вважався день прибуття на навчання до військово-навчального закладу, вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних, а згідно частини другої вищезазначеної статті, закінченням перебування на військовій службі вважається день закінчення навчального закладу.

Тобто, на час прибуття ОСОБА_1 на навчання до військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого, останній вважався таким, що розпочав проходження військової служби.

31 липня 1999 року набрав чинності Закон України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції Закону № 766-XIV від 18.06.1999, яким не передбачено початком перебування на військовій службі день прибуття на навчання у військово-навчальному закладі.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до практики тлумачення Конституційним судом України принципу незворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (Рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999, №1-16/2001 від 05.04.2001 та №1-8/2002 від 02.07.2002), дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, закони та інші нормативно-правові акти України не поширюються на правовідносини, які виникли і не закінчились до набуття чинності тих законів та інших нормативно-правових актів, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, положення ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції Закону № 766-XIV від 18.06.1999 не поширюються на заявника, оскільки він прибув (зарахований) до військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого на навчання 30 липня 1999 року, тоді коли діяла норма закону, якою передбачалось початком перебування на військовій службі день прибуття на навчання до військово-навчального закладу і внесення змін до закону, які набрали чинності 31 липня 1999 року, не припиняє проходження ним військової служби у військово-навчальному закладі до моменту його закінчення, так як в даному випадку закон не має зворотної дії в часі.

Таким чином, ОСОБА_1 проходив військову службу в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого не тільки з 01 серпня 2003 року по 26 червня 2004 року, як зазначено в послужному списку та військовому квитку офіцера запасу, а також і з 30 липня 1999 року по 31 липня 2003 року, включно, тобто увесь період навчання.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що при визначенні періодів проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_1 повинно було застосовуватись Тимчасове положення про проходження військової служби громадянами України, затверджене Указом Президента України №174/93 від 13 травня 1993 року.

Згідно з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку про достатність доказів на підтвердження факту проходження ОСОБА_1 військової служби в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені ОСОБА_2 з 30 липня 1999 року по 31 липня 2003 року, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ЗУ «Про Збройні Сили України», Тимчасовим положенням про проходження військової служби громадянами України, затвердженим Указом Президента України від 13.05.1993 р. № 174/93, Тимчасовим положенням про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах, затвердженим спільним наказом Міністерства освіти України та Міністерства оборони України від 28.12.1995 року № 360/342, та керуючись ст.ст. 12, 263, 265, 273, 293, 315, 316 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військової служби в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого з 30 липня 1999 року по 31 липня 2003 року, включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий