Справа № 358/18/16-ц Провадження № 2-др/358/6/24
27 березня 2024 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Тітова М.Б.,
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України, заяву представника позивача - адвоката Цибульського В.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором, -
23 січня 2024 року рішенням Богуславського районного суду Київської області позов ТОВ «Порше мобіліті» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Порше Мобіліті» основну суму боргу 420765,29 грн., 3% річних в розмірі в розмірі 3722,80 грн. та збитки в розмірі 1200 гривень згідно договору відповідального зберігання від 30.12.2014., всього 425688 (чотириста двадцять п`ять тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 09 коп.
На обгрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначає, що 18.01.2024 перед судовими дебатами представником позивача у судовому засіданні було заявлено про те, що докази понесення правових витрат будуть подані до суду на протязі 5 днів після проголошення відповідного рішення у зв`язку із деякою особливістю порядку розрахунків. Також вказує на те, що 27 березня 2018 року між ТОВ «Порше мобіліті» та ТОВ «Юридична компанія «Праймлекс» було укладено Договір про надання юридичних послуг.
Згідно пункту 2.1 Договору про надання юридичних послуг - винагорода за представництво інтересів замовника в судах першої інстанції становить 12 000,00 грн. та є фіксованою.
Згідно додаткової угоди до Договору про надання юридичних послуг від 21.02.2020 року сума винагороди за ведення справи у суді першої інстанції була збільшена до 13 800,00 грн.
Так, відповідно до пункту 2.2.2 Договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018 року, оплата Винагороди здійснюється в два етапи рівними частинами по 50% кожна. А саме, перша частина винагороди за супроводження справи в суді першої інстанції оплачується Замовником на користь Виконавця, а друга частина винагороди оплачується на протязі 20 днів після з дня завершення надання Послуг згідно п.п. 2.1-2.1.5 Договору про надання юридичних послуг від 27.03.2020 року.
24.05.2021 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та AО «Приймлекс» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги.
24.05.2021 року між ТОВ «Порше Мобіліті», ТОВ «Юридична компанія «ПРАЙМЛЕКС» та Адвокатським об`єднанням «Праймлекс» було укладено додаткову угоду до договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018 року, згідно якої всі права та обов`язки від ТОВ «Юридична компанія «Праймлекс» було передано АО «ПРАЙМЛЕКС».
За супровід справи в суді першої інстанції між ТОВ «Порше мобіліті» та ТОВ «Юридична компанія «ПРАЙМЛЕКС» було підписано акт надання послуг за №ПМ-0071/01 від 28.04.2020 року на суму 50% від загальної суми ведення справи у суді першої інстанції, що складає 6 900 грн. 00 коп. яку ТОВ «Юридична компанія «Праймлекс» було отримано.
Щодо оплати другої частини від повної суми за супроводження справи в суді першої інстанції - 50%, між ТОВ «Порше мобіліті» та АО «ПРАЙМЛЕКС» було підписано акт надання послуг за №ПМ-0071/02 від 29.01.2024 року на суму 6 900,00 грн. що є 50% другої частини від вартості загально наданих послуг за супровід справи в суді першої інстанції, зарахування даних коштів на рахунок АО «ПРАЙМЛЕКС» очікують, що загалом становить 13 800,00 грн., що і передбачено умовами договору.
Згідно розширеного витягу з ЄДР щодо АО «Праймлекс» адвокат Цибульський В.В. є засновником (учасником) ОА «Праймлекс», що підтверджує його пряме відношення до адвокатського об`єднання.
29 лютого 2024 року представником відповідача - адвокатом Вишнівським І.А. подано заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні вимог стороні позивача у стягненні витрат на правничу допомогу.
На обгрунтування свого заперечення представник відповідача вказує на те, що положеннями статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Представниками позивача було подано заяви по суті справи - позовна заява 12.01.2016, заява про зменшення позовних вимог - 30.01.2017, інші заяви по суті позивачем та його представниками у справі не подавались, про що зазначено у рішенні Богуславського районного суду від 23.01.2024 у цивільній справі № 358/18/16-ц та підтверджується матеріалами вказаної цивільної справи.
Водночас, разом із позовною заявою та заявою про зменшення позовних вимог стороною позивача не було подано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла і які очікують понести в зв`язку із розглядом справи.
Такий попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу представниками позивача за весь час розгляду цивільної справи в суді першої інстанції як до початку судових дебатів, так і до постановления остаточного рішення у справі судом першої інстанції поданий так і не був.
Лише після 02.02.2024 до суду надійшов від представника позивача розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, без обґрунтування причин пропуску встановленого законом строку та без прохання поновити цей строк.
Виходячи із цього, сторона відповідача приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу судових витрат у загальному розмірі 13 800,00 грн., а тому суд має всі законні підстави для відмови позивачу у такому відшкодуванні.
По-друге, статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Представництво - вид адвокатської діяльності, шо полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару (97 Збірник правових позицій Верховного Суду для адвокатів 3.0) враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
В той же час, в акті надання послуг № ПМ-0071/02 АО від 29.01.2024, який не підписаний сторонами і який належним чином не завірений відповідно вимог цивільного процесуального закону, поданий до суду позивачем у графі «Найменування робіт, послуг» зазначено: «Надання юридичних послуг згідно з п.2.1. Договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018 р. та п.4 Додаткової угоди до Договору про надання юридичних послуг від 24.05.2021. супровід справи в суді 1-ої інстанції ( ОСОБА_1 ) Дог. № 50010749». В графі «Кількість» вказану цифру один.
За цих обставин зміст вказаного документу вказує на те, шо вартість цієї послуги як по об`єму, так і по якості та строкам її надання між позивачем та його представниками не узгоджена, а тому не може рахуватись наданою.
У даному випадку, вирішуючи питання з приводу відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі (13 800,00 грн), суд першої інстанції має врахувати такі обставини: детальний перелік послуг згідно Актом надання послуг № ПМ-0071/02 АО від 29.01.2024 - відсутній; час, витрачений фахівцем саме у галузі права, на участь представників позивача у судових засідання в суді першої інстанції на дату прийняття судом першої інстанції рішення суду - відсутній, а також відсутні будь-які відомості про співмірність із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, з обсягом виконаної адвокатом роботи.
Більше того, Договором про надання юридичних послуг від 27.03.2018 р. та Додаткової угоди до Договору про надання юридичних послуг від 24.05.2021 не передбачені послуги з представництва цивільного позивача у суді першої інстанції. У той же час, послуги із супроводу справи в суді першої інстанції не є професійною правничою допомогою і не потребує спеціальних юридичних знань у галузі права.
Також представник відповідача звернув увагу суду на те, що Договором про надання юридичних послуг від 27.03.2018 р. та Додаткової угоди до Договору про надання юридичних послуг від 24.05.2021 не передбачені послуги з представництва цивільного позивача у цивільній справі № 358/18/16-ц.
По-третє, позивачем не направлено відповідачу копії заяви представника позивача у цій справі про долучення доказів понесения витрат на правову (професійну правничу) допомогу на винесення додаткового рішення у цивільній справі № 358/18/16-ц про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 13 800, 00 грн., що підтверджується матеріалами цивільної справи.
За правилами частини дев`ятої статті 83 ЦПК України суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Порівняльний аналіз правил частини дев`ятої статті 83 ЦПК України та частини четвертої статті 183 ЦПК України дає підстави для висновку, що правило частини дев`ятої статті 83 ЦПК України застосовується у разі подання до суду безпосередньо доказів, а правило частини четвертої статті 183 ЦПК України - у разі подання до суду заяв, клопотання чи заперечення, у тому числі і з доданими до них додатками на підтвердження вимог цих заяв, клопотань, заперечень.
Позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додала додатки - докази понесення витрат на правничу допомогу, які є складовими заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому до такої заяви підлягають застосуванню правила частини четвертої статті 183 ЦПК України щодо подання заяв, а не правило частини дев`ятої статті 83 ЦПК України щодо подання доказів.
Тож, застосовуючи до спірних процесуальних правовідносин правило частини дев`ятої статті 83 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував, що докази понесення витрат на правничу допомогу є додатками до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, а тому під час вирішення питання про прийняття до розгляду такої заяви суд мав керуватися правилами статті 183 ЦП України, зокрема і застосовувати наслідки недотримання таких правил як неподання доказів направлення копії заяви разом із додатками іншим учасникам справи - повернення заяви без розгляду, що відповідає правилу частини четвертої етапі 183 ЦПК України.
Оскільки склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягають доведенню, то у разі ненадсилання копій відповідних доказів іншій стороні фактично матиме наслідком порушення принципу змагальності та неможливості іншим учасникам судового розгляду бути ознайомленим із їхнім змістом.
Вказані обставини, у свою чергу, позбавляють можливості іншу сторону надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку.
Отже, на думку представника відповідача заява позивача має бути повернута останньому без розгляду.
Крім того, позивачем до суду надано Акт надання послуг № МП-0071/01 від 28.04.2020 на загальну суму 6 900, 00 гри., згідно з яким позивачу «Надані юридичні послуги згідно п.2.1 Договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018. Підготовка позову про стягнення заборгованості, збитків ( ОСОБА_1 ) Дог. № 50010749». У той же час, під час розгляду цієї цивільної справи судом першої інстанції було встановлено, що 12 січня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернулось до Богуславського районного суду Київської області з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 50010749 від 04.11.2013 року в розмірі 747179,15 гривень.
Таким чином, підготовка позову позивачем до відповідача була здійснена до укладення Договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018, що виключає можливість відшкодування вище вказаних витрат па правничу допомогу за рахунок відповідача. Також до заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем не долучались докази надання йому професійної правничої допомоги у 2016-2017 роках.
Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, про що є відомості в матеріалах справи.
Представник позивача - адвокат Цибульський В.В. в своєму клопотанні від 27.02.2024 просив розгляд справи щодо вирішення питання стягнення витрат на правничу допомогу вирішувати у відсутності представника позивача.
Представник відповідача - адвокат Вишнівський І.А. 15.03.2024 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи щодо вирішення питання стягнення витрат на правничу допомогу вирішувати у відсутності відповідача та його представника, а також зазначив, що повністю підтримує заперечення щодо заяви представника позивача про долучення доказів понесення витрат на правову допомогу та винесення додаткового рішення і наполягає на відмові у задоволенні цієї заяви.
Вирішуючи заяву представника позивача про винесення додаткового рішення про стягнення із відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Рішення в даній справі, яким завершено її розгляд по суті ухвалене Богуславським районним судом Київської області 23 січня 2024 року (т. 6 а.с. 93-100).

02 лютого 2024 року представником позивача - адвокатом Цибульським В.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в розмірі 13800,00 гривень (т. 6 а.с. 104-106).

Дана заява надійшла до суду Укрпоштою, дата відправлення 29.01.2024 ( т. 6 а.с. 131, 132).

Заява про подання доказів витрат на правничу допомогу адвоката була зроблена 18.01.2024 року перед судовими дебатами.

Представником позивача разом з заявою надано копію договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018 року, копію додаткової угоди до договору про надання юридичних послуг від 7.03.2018 року укладеної 24.05.2021 року; копію Додаткової угоди до Договору про надання юридичних послуг від 21.02.2020 року; копію актів надання послуг за №ПМ-0071/01 та №ПМ-0071/02 з протоколом створення електронного підпису на акт за №ПМ-0071/02.

Вирішуючи заяву представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступні положення чинного законодавства, якими врегульовано питання відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Згідно з частинами 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини застосовує аналогічні критерії присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

В постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

В судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2018 року між ТОВ «Порше мобіліті» та ТОВ «Юридична компанія «Праймлекс» було укладено Договір про надання юридичних послуг (т. 6 а.с. 113-117).

Згідно пункту 2.1 Договору про надання юридичних послуг - винагорода за представництво інтересів замовника в суді першої інстанції становить 12 000,00 грн.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018 року, оплата Винагороди здійснюється в два етапи рівними частинами по 50% кожна. А саме, перша частина винагороди за супроводження справи в суді першої інстанції оплачується Замовником на користь Виконавця, а друга частина винагороди оплачується на протязі 20 днів після з дня завершення надання Послуг згідно п.п. 2.1-2.1.5 Договору про надання юридичних послуг від 27.03.2020 року.

Згідно додаткової угоди до Договору про надання юридичних послуг від 21.02.2020 року сума винагороди за ведення справи у суді першої інстанції була збільшена до 13 800,00 грн. Також в даній додатковій угоді вказано, що супровід справи включає в себе погодження із Замовником правової позиції, підготовку і подачу до суду позову, відзиву на позову заяву та всіх інших необхідних процесуальних документів, участь в судових засіданнях, отримання судового рішення, виконавчого документу тощо (т. 6 а.с. 119).

24.05.2021 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та AО «Приймлекс» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги (т. 6 а.с. 107-112).

24.05.2021 року між ТОВ «Порше Мобіліті», ТОВ «Юридична компанія «ПРАЙМЛЕКС» та Адвокатським об`єднанням «Праймлекс» було укладено додаткову угоду до договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018 року, згідно якої всі права та обов`язки від ТОВ «Юридична компанія «Праймлекс» було передано АО «ПРАЙМЛЕКС» (т. 6 а.с. 118).

За супровід справи в суді першої інстанції між ТОВ «Порше мобіліті» та ТОВ «Юридична компанія «ПРАЙМЛЕКС» було підписано акт надання послуг за №ПМ-0071/01 від 28.04.2020 року на суму 50% від загальної суми ведення справи у суді першої інстанції, що складає 6 900 грн. 00 коп. В даному акті вказано найменування робіт, послуг: надання юридичних послуг згідно п. 2.1 Договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018. Підготовка позову про стягнення заборгованості, збитків ( ОСОБА_1 ) дог. №50010749 (т. 6 а.с. 120).

Натомість, під час розгляду цивільної справи судом першої інстанції було встановлено, що 12 січня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернулось до Богуславського районного суду Київської області з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 50010749 від 04.11.2013 року в розмірі 747179,15 гривень.

30 січня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернулось до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основну суму заборгованості, яка утворилась станом на 25.01.2017 року за кредитним договором від 04.11.2013 року у розмірі 472950,62 грн. (що становить 420765,29 грн. - сума недовернутого кредиту та 52185,33 грн. - проценти за користування кредитом), штраф у розмірі 35089,85 грн., 3% річних у розмірі 5786,79 грн., інфляційні витрати у розмірі 8540,04 грн. та збитки у розмірі 123628,59 грн., а всього 645895,89 грн.

Таким чином, підготовка позову позивачем до відповідача була здійснена до укладення Договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018, що виключає можливість відшкодування вище вказаних витрат па правничу допомогу за рахунок відповідача.

Також представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат понесених на оплату правничої допомоги додано акт надання послуг за №ПМ-0071/02 АО від 29.01.2024 на суму 6 900,00 грн. з протоколом створення електронного підпису керуючого АТ «Праймлекс» Хацкевича О.М. В даному акті вказано найменування робіт, послуг згідно п. 2.1 Договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018 та п. 4 додаткової угоди до договору про надання юридичних послуг від 24.05.2021, супровід в суді 1-ї інстанції ( ОСОБА_1 ) дог. №50010749 (т. 6 а.с. 121).

Однак, в цьому акті відсутній підпис директора «Порше Мобіліті» ОСОБА_2 .

Натомість, платіжною інструкцією № від 30 січня 2024 року підтверджується оплата від ТОВ «Порше Мобіліті» отримувачу АТ «Праймлекс» 6900 гривень з призначенням платежу ПМ-0071/02 АО від 29.01.2024.

Суд приймає до уваги дані витрати позивача, які понесені на правничу допомогу, оскільки згідно додаткової угоди до Договору про надання юридичних послуг від 21.02.2020 року супровід справи включає в себе погодження із Замовником правової позиції, підготовку і подачу до суду позову, відзиву на позову заяву та всіх інших необхідних процесуальних документів, участь в судових засіданнях, отримання судового рішення, виконавчого документу тощо. Адвокат Цибульський В.В. приймав участь у судових засіданнях 09.10.2023, 04.12.2023, 18.01.2024.

Сума правничої допомоги 6900 гривень є фіксованою сумою, яка визначена Договором про надання юридичних послуг від 27 березня 2018 року укладеним між ТОВ «Порше мобіліті» та ТОВ «Юридична компанія «Праймлекс» та додатковою угодою до Договору про надання юридичних послуг від 21.02.2020 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені на 65,91% (425688,09 грн. х 100 : 645895,89 = 65,91), то відшкодуванню з відповідача на користь позивача підлягає 4547,79 гривень (6900 грн. х 65,91 : 100 + 4547,79 грн.) судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги.

Щодо позиції представника відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, оскільки разом із позовною заявою та заявою про зменшення позовних вимог стороною позивача не було подано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла і які очікують понести в зв`язку із розглядом справи, то суд наголошує на тому, що в редакції ст. 119 ЦПК України в редакції 2004 року, яка була чинною станом на 30.01.2017, не передбачалось подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, а тому дана позиція представника відповідача не приймається судом до уваги.

Щодо позиції представника відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, оскільки Договором про надання юридичних послуг від 27.03.2018 р. та Додаткової угоди до Договору про надання юридичних послуг від 24.05.2021 не передбачені послуги з представництва цивільного позивача у суді першої інстанції, та що послуги із супроводу справи в суді першої інстанції не є професійною правничою допомогою і не потребує спеціальних юридичних знань у галузі права, суд наголошує на тому, що згідно додаткової угоди до Договору про надання юридичних послуг від 21.02.2020 року сума винагороди за ведення справи у суді першої інстанції була збільшена до 13 800,00 грн. та була фіксованою. Також в даній додатковій угоді вказано, що супровід справи включає в себе погодження із Замовником правової позиції, підготовку і подачу до суду позову, відзиву на позову заяву та всіх інших необхідних процесуальних документів, участь в судових засіданнях, отримання судового рішення, виконавчого документу тощо.

Щодо позиції представника відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, оскільки позивачем не направлено відповідачу копії заяви представника позивача у цій справі про долучення доказів понесения витрат на правову (професійну правничу) допомогу на винесення додаткового рішення у цивільній справі № 358/18/16-ц про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 13 800, 00 грн., то суд зазначає, що в матеріалах справи (т. 6 а.с. 130) наявна квитанція Укрпошти від 29.01.2024 про направлення відповідачу ОСОБА_1 вищевказаної заяви представника позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 133,137,141, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Цибульського В.В. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат понесених на оплату правничої допомоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 36422974, адреса: Україна, 02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, 1-В) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4547 (чотири тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 79 коп.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу може бути подано до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов