П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 березня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Фазикош Г.В. з участю секретаря Гусоньки З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01 вересня 2021 року (у складі судді Придачука О.А.) за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у грудні 2020 р.

Просив замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих написів, виданих приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І. за № 436 від 19.05.2011 р., № 220 від 22.03.2012 р., № 671 від 03.08.2011 р. про стягнення із боржника: ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Оптіс-К», а саме - замінити сторону виконавчого провадження: стягувача ТОВ «Оптіс-К» на його правонаступника ОСОБА_2 .

На обґрунтування заяви вказав, що 20.05.2018 р. між ним і ТОВ «Оптіс-К» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Оптіс-К» передало йому право вимоги по грошових зобов`язаннях боржника - ОСОБА_1 , що виникли внаслідок укладеного договору поруки від 31.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І., реєстровий № 1134, за яким боржник зобов`язаний здійснити оплату прострочених платежів в розмірі 135150,03 грн., а саме: за виконавчими написами приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І. № 436 від 19.05.2011 р., № 220 від 22.03.2012 р., № 671 від 03.08.2011 р. по договору поруки від 31.12.2010 р., реєстровий № 1134 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості. Листами від 31.08.2020 р. вих. № 39036,390371, 39038 йому було вручено три повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у яких державним виконавцем зазначено, що згідно з виконавчим документом, пред`явленим до виконання, стягувачем виступає ТОВ «Оптіс-К», а заява на примусове виконання пред`явлена ОСОБА_2 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01 вересня 2021 р. заяву ОСОБА_2 задоволено. Замінено стягувача - товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіс-К», на його правонаступника - ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих написів, виданих приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І. за № 436 від 19.05.2011 року, № 220 від 22.03.2012 року, № 671 від 03.08.2011 р. про стягнення зі боржника ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Оптіс-К».

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні із примусового виконання виконавчого напису нотаріуса належить розглядати за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства, оскільки за змістом положень, зокрема, ст.ст. 1, 3, 15, 74 Закону України «Про виконавче провадження» судовий контроль за виконанням рішень, прийнятих іншими органами, а не судом, покладений на адміністративні суди, заміна сторони виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса допускається лише за наявності відкритого виконавчого провадження. Зазначене підтверджується правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 18.03.2021 у справі № 200/6545/20-а. Крім того, заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні повинна вирішуватися за участі боржника в такому провадженні, тоді як ОСОБА_2 не вказав боржника в своїй заяві, боржник як сторона виконавчого провадження участі в розгляді судом справи не брав і дізнався про оскаржуване судове рішення лише 15.12.2021 з телефонного повідомлення стягувача про існування ухвали.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду на надходило.

Учасники справи були належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи, зокрема, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - судовою повісткою про виклик, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Адвокат Бахтин І.І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі її довірителя.

Вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд виходив із обґрунтованості заяви.

При цьому суд установив, що 20.05.2018 р. між ТОВ «Оптіс-К» та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно з яким ТОВ «Оптіс-К» відступив ОСОБА_2 право вимоги по грошових зобов`язаннях боржника - ОСОБА_1 , що виникли внаслідок укладеного договору поруки від 31.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І., реєстровий № 1134 за яким боржник зобов`язаний здійснити оплату прострочених платежів у розмірі 135150,03 грн.

Також встановлено, що за договором поруки від 31.12.2010 р., посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І., реєстровий № 1134, нотаріусом вчинено три виконавчих написи № 436 від 19.05.2011 року, № 220 від 22.03.2012 року, № 671 від 03.08.2011 року про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 135150,03 грн.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина перша, друга та п`ята статті 442 ЦПК України).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення (частина друга статті 446 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) зазначено, що: «з позицій цивільно-процесуального регулювання відносин щодо підсудності справ, які виникають з виконавчого провадження принципово значення набуває факт встановлення: рішення суду чи іншого органу перебуває на виконанні, суду першої інстанції, який розглянув цивільну справу та місця виконання судового рішення.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення. Велика Палата Верховного Суду при розгляді питання про розмежування юрисдикції чітко визначає, що онтологічні основи його вирішення полягають у критеріях розмежування судової юрисдикції, тобто передбачених законом умовах, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, якими є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20). Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження. За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій не можна вважати законними й обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Із урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) вказано, що: «заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ. Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито».

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу; заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. За таких обставин, правова позиція ОСОБА_1 викладена в апеляційній скарзі на увагу не заслуговує.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи це, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01 вересня 2021 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 22 березня 2024 р.

Судді: