СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-ві/759/9/24
ун. № 759/5968/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши питання про відвід головуючого судді Святошинського районного суду м.Києва Ключника А.С. заявлений ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської організації «Український центр «Відродження» про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Святошинським районним судом м.Києва здійснюється розгляд вищезазначеної цивільної справи під головуванням судді Ключника А.С., яка визначена протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Ключника А.С. постановленою 28.03.2024 р. позовну заяву залишено без руху.

02.04.2024 р. позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючому судді Ключнику А.С.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 02.04.2024 р., заяву про відвід судді визнано необґрунтованою, матеріали цивільної справи передано до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу про відвід іншому судді відповідно до ст.33 ЦПК України.

02.04.2024 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вирішення питання про відвід головуючого судді визначено судді Єросовій І.Ю.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про відвід головуючого судді, суддя дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Законодавець статтею 36 ЦПК України визначив підстави, за яких суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема: пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи (п.3 ч.1 ст.36); наявність інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.36).

У своїй заяві про відвід судді заявник зазначає про обставини постановлення суддею ухвали про залишенню позову без руху, що свідчить про вірогідне порушення його права на справедливий суд. А також вказує на існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

З цього приводу суддя роз`яснює наступне.

Саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене, суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження у справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що особа, яка подала заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою позовної заяви оформленої з порушенням вимог статей 175 і 177 ЦПК України, суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху із зазначенням його недоліків.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

За своєю суттю відвід заявлено з підстав постановлення судом ухвали про залишення позову без руху, з якими позивач не погоджується.

Слід зазначити, що процесуальні рішення суду не можуть бути підставою для відводу судді, що передбачено ч.4 ст.35 ЦПК України.

Таким чином, не можуть бути підставами для відводу судді будь-які бачення сторони щодо ведення суддею судового процесу та висновки такої сторони, що призводять до ситуаційних проявів її незгоди шляхом заяви відводу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (справа "Білуха проти України" від 09 листопада 2006 року, пункти 49, 50).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя, розглядаючи заяву про відвід, виходить з того, що суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

Окрім того, сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ключника А.С. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для його відводу. ОСОБА_1 не навів об`єктивних обґрунтованих аргументів та фактів, які дають підстави сумніватися у безсторонності, неупередженості судді Ключника А.С.

Суд також звертає увагу, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, з огляду на їх оціночний характер та відсутність доказів фактичної упередженості судді.

Заявник не вказує жодного належного доказу в обгрунтування заявленої ним обставини, що свідчила б про порушення права на справедливий суд та упередженість або необ`єктивність головуючої судді і які могли би слугувати підставою для відводу.

Аналізуючи підстави, які зазначені заявником для відводу судді, вважаю, що вони не є такими, що свідчать про упередженість судді, оскільки заявником не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність розгляду даної справи.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а також її заінтересованості не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Святошинського районного суду м.Києва Ключника А.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської організації «Український центр «Відродження» про визнання недійсним рішення, відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя І.Ю.Єросова