Номер провадження: 22-ц/813/1717/24
Справа № 947/3496/23
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеського національного медичного університету у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, на рішення Київського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Куриленко О.М. 18 травня 2023 року у м. Одеса, -

встановила:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким: визнати незаконним та скасувати наказ Одеського національного медичного університету від 20 грудня 2021 року № 693-о «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 ». Визнати незаконним та скасувати наказ Одеського національного медичного університету від 21 грудня 2021 року № 870-л «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету з 21 грудня 2021 року. Стягнути з Одеського національного медичного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі, що буде актуальним станом на момент винесення судом рішення, який станом на 25 січня 2023 року складав 82570,19 грн. Стягнути з Одеського національного медичного університету на користь ОСОБА_1 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Допусти негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі, що буде актуальним станом на момент винесення судом рішення.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що він працював у Одеському національному медичному університеті з 17 січня 2011 року по 04 лютого 2021 року, а потім з 04 лютого 2021 року по 21 грудня 2021 року.

17 січня 2011 року він був прийнятий на посаду начальника економічного відділу Одеського національного медичного університету, 01 жовтня 2015 року його було переведено на посаду начальника II відділу ректорату Одеського національного медичного університету, 02 січня 2018 року його було переведено на посаду начальника військово-мобілізаційного підрозділу Одеського національного медичного університету, 01 серпня 2020 року його було переведено на посаду старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи.

Згідно наказу Одеського національного медичного університету від 02 лютого 2021 року № 05-в «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 » 06.01.2021 визнано для нього днем прогулу та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України нібито за грубе порушення трудової дисципліни.

Наказом від 03 лютого 2021 року № 48-п «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул» 04 лютого 2021 року позивача було звільнено з посади старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи за прогул без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року у справі №947/6744/21 визнано незаконним та скасовано накази ОНМедУ від 02 лютого 2021 року № 05-в «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 » та від 03 лютого 2021 року № 48-п «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул». Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету з 04 лютого 2021 року. Стягнуто з Одеського національного медичного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 лютого 2021 року по 07 грудня 2021 року включно в розмірі 68860,77 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року у справі № 947/6744/21 апеляційну скаргу ОНМедУ було задоволено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

26 жовтня 2022 року Верховним Судом касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, постанову Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року скасовано та залишено в силі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року.

27 грудня 2022 року позивач звернувся до відповідача з метою належного виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року у справі № 947/6744/21, однак дізнався, що наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » його вже було поновлено на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку на 1,0 ставки (загальний фонд-навчання) відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи з 04 лютого 2021 року.

Наказом ОНМедУ від 20 грудня 2021 року № 693-о «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 », визнано для старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 робочі дні: 09 грудня 2021 року, 10 грудня 2021 року, 13 грудня 2021 року, 14 грудня 2021 року, 15 грудня 2021 року, 16 грудня 2021 року, 17 грудня 2021 року та 20 грудня 2021 року днями прогулу та згідно з п. 2 ст. 147 КЗпП України за грубе порушення трудової дисципліни застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України (за прогул без поважних причин). Датою звільнення та останнім робочим днем роботи ОСОБА_1 наказано вважати 21 грудня 2021 року.

Згідно наказу ОНМедУ від 21 грудня 2021 року № 870-л «Про звільнення ОСОБА_1 », позивача було звільнено як старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи 21 грудня 2021 року за прогули без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Позивач вважав, що він жодним чином не повідомлявся про існування цих наказів та про поновлення його на роботі у ОНМедУ на попередній посаді, так само, як і про наступне звільнення, а дізнався про існування вказаних документів він лише 27 грудня 2022 року після безпосереднього звернення до ОНМедУ з постановою Верховного Суду за результатами розгляду справи № 947/6744/21 з метою забезпечення належного виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року.

Також ОСОБА_1 вважав, що рішення про поновлення його на роботі належним чином не виконувалось та, зокрема, могло бути виконане лише після внесення відповідного запису до його трудової книжки, натомість, відповідні записи було внесено лише 27 грудня 2022 року.

Додатково позивач вважав, що наказ ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » є незаконним через винесення його неуповноваженою особою, яка не є органом управління юридичної особи.

Також ОСОБА_1 зазначав, що за відсутності у нього інформації про поновлення на роботі прогул не міг бути допущений ним апріорі, оскільки сам факт поновлення його на роботі не був йому відомий та не доведений до його відома належним чином, а необізнаність його про цей факт є об`єктивною, незалежною від його волі обставиною.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Скасовано наказ Одеського національного медичного університету від 20 грудня 2021 року № 693-о «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 ».

Визнано незаконним та скасовано наказ Одеського національного медичного університету від 21 грудня 2021 року № 870-л «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету з 21 грудня 2021 року.

Стягнуто з Одеського національного медичного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 105712,70 гривень.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за один місяць.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Одеського національного медичного університету просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що задля повноцінного відновлення трудових відносин між працівником та роботодавцем повинно бути волевиявлення обох сторін. Зі сторони Одеського національного медичного університету це волевиявлення виразилося у видані наказу про поновлення позивача на роботі від 08 грудня 2021 року та у повідомленні ОСОБА_1 про видання такого наказу. Водночас, ОСОБА_1 мав би приступити до виконання своїх службових обов`язків, однак позивач вказаного не зробив. Хоча ОСОБА_1 був обізнаний про наявність наказу про його поновлення на роботі та йому було фактично забезпечено доступ до роботи та можливість виконувати свої обов`язки, проте, останній утримався від вищезазначених дій.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника Одеського національного медичного університету підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування судом норм матеріального права; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював у Одеському національному медичному університеті з 17 січня 2011 року по 04 лютого 2021 року, а потім з 04 лютого 2021 року по 21 грудня 2021 року, згідно відомостей з трудової книжки позивача.

17 січня 2011 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду начальника економічного відділу Одеського національного медичного університету.

01 жовтня 2015 року ОСОБА_1 було переведено на посаду начальника II відділу ректорату Одеського національного медичного університету.

02 січня 2018 року ОСОБА_1 було переведено на посаду начальника військово-мобілізаційного підрозділу Одеського національного медичного університету.

01 серпня 2020 року ОСОБА_1 було переведено на посаду старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи.

Згідно наказу Одеського національного медичного університету від 02 лютого 2021 року № 05-в «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 », 06.01.2021 визнано для ОСОБА_1 днем прогулу та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (за прогул без поважних причин) за грубе порушення трудової дисципліни.

Наказом від 03 лютого 2021 року № 48-п «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул», 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 було звільнено з посади старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи за прогул без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Не погоджуючись із наказами від 02 лютого 2021 року № 05-в «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 » та від 03 лютого 2021 року № 48-п «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул», ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Одеського національного медичного університету про визнання наказів незаконними, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року у справі № 947/6744/21 позов було задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано накази ОНМедУ від 02 лютого 2021 року № 05-в «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 » та від 03 лютого 2021 року № 48-п «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул». Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету з 04 лютого 2021 року. Стягнуто з Одеського національного медичного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 лютого 2021 року по 07 грудня 2021 року включно в розмірі 68860,77 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Вирішено допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року у справі № 947/6744/21 апеляційну скаргу ОНМедУ було задоволено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 947/6744/21 постанову Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року було скасовано та залишено в силі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року.

Таким чином, постановою Верховного Суду у справі № 947/6744/21 накази ОНМедУ від 02 лютого 2021 року № 05-в «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 » та від 03 лютого 2021 року № 48-п «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул» визнано незаконними, а ОСОБА_1 було поновлено на роботі.

ОНМедУ отримано постанову Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 947/6744/21 06 грудня 2022 року, що підтверджується супровідним листом Верховного Суду вих. № 33795/0/222-22 від 30 листопада 2022 року та копією конверта поштового відправлення № 446, наявних у матеріалах цивільної справи № 947/6744/21.

На виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » було наказано поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з військового обліку на 1,0 ставки (загальний фонд-навчання) відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи з посадовим окладом 3934,00 грн. (5 т.р.), з 04 лютого з 04 лютого 2021 року; бухгалтерській службі виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць; визначити ОСОБА_1 робоче місце за адресою: АДРЕСА_1 (корпус Одеського національного медичного університету); начальнику відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_2 ознайомити ОСОБА_1 зі змістом цього наказу, правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією старшого інспектора з військового обліку кадрів та військово-мобілізаційної роботи.

Згідно змісту наказу ОНМедУ від 20 грудня 2021 року № 693-о «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1», наказано визнати для старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 робочі дні: 09 грудня 2021 року, 10 грудня 2021 року, 13 грудня 2021 року, 14 грудня 2021 року, 15 грудня 2021 року, 16 грудня 2021 року, 17 грудня 2021 року та 20 грудня 2021 року днями прогулу; згідно з п. 2 ст. 147 КЗпП України за грубе порушення трудової дисципліни застосовано до ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України (за прогул без поважних причин); бухгалтерській службі заробітну плату за робочі дні: 09 грудня 2021 року, 10 грудня 2021 року, 13 грудня 2021 року, 14 грудня 2021 року, 15 грудня 2021 року, 16 грудня 2021 року, 17 грудня 2021 року та 20 грудня 2021 року ОСОБА_4 не нараховувати; начальнику відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_5 наказано підготувати до 21 грудня 2021 року проект наказу з особового складу про звільнення ОСОБА_1 за прогули, Датою звільнення та останнім робочим днем роботи ОСОБА_1 наказано вважати 21 грудня 2021 року; довести цей наказ до відома ОСОБА_1 .

Наказ аргументовано тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету та допущене негайне виконання в частині поновлення його на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету.

На підставі рішення суду був підготовлений та підписаний наказ ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л про поновлення ОСОБА_1 на роботі на вказаній вище посаді. Цього ж дня, о 16.36, в службовому кабінеті № 204 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , начальник відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_6 в присутності трьох старших інспекторів з кадрів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи за допомогою засобів мобільного телефонного зв`язку довів до відома ОСОБА_4 зміст наказу ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л та запропонував останньому прибути 09 грудня 2021 року до службового кабінету відділу кадрів та ВМР № 204 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , для ознайомлення зі змістом цього наказу, правилами внутрішнього трудового розпорядку ОНМедУ, посадовими інструкціями по посаді та надання трудової книжки. Однак, в зазначений день ОСОБА_7 за вказаним адресом не прибув, на неодноразові телефонні дзвінки з різних операторів телефонного та мобільного зв`язку не відповідав. 10 грудня 2021 року , в період з 13 грудня 2021 року по 17 грудня 2021 року працівник на роботу до відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОНМедУ не прибув, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав, про що складені відповідні акти. На підставі наказу ОНМедУ від 17 грудня 2021 року № 689-о був здійснений комісійний виїзд за адресами можливого місця проживання ОСОБА_1 . Однак за жодною з адрес двері квартир ніхто не відкрив та більш детальну інформацію про можливе місце знаходження ОСОБА_8 не вдалось з`ясувати, що підтверджується відповідними актами, складеними та підписаними членами комісії. Цього ж дня, 17 грудня 2021 року, о 13 год. 33 хв., 13 год. 34 хв., 13 год. 36 хв., 13 год. 38 хв. начальник відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_9 в службовому кабінеті № 204 по вулиці Софіївська, 2 , в присутності трьох старших інспекторів з кадрів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи за допомогою засобу мобільного зв`язку здійснив телефонні дзвінки старшому інспектору з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_3 на мобільний номер, на який йому доводилась інформація про його поновлення на роботі.

Однак, о 13 год. 33 хв., 13 год. 34 хв. та 13 год. 36 хв. за цим номером абонент розмовляв, з динаміка оператор говорив: «зачекайте, абонент розмовляє», а о 13 год. 38 хв. абонент на телефонний дзвінок не відповідав (відповідний акт складений та підписаний присутніми). Також 20 грудня 2021 року при перевірці інформації щодо наявності в Електронному реєстрі листків непрацездатності, які вносяться лікуючим лікарем на підставі медичних висновків про тимчасову непрацездатність, відомості про перебування ОСОБА_1 на лікарняному в період з 08 грудня 2021 року по 20 грудня 2021 року відсутні. 20 грудня 2021 року в період з 08 год. 30 хв. до 11 год. 30 хв. зазначений працівник до службових приміщень відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи не прибув, на телефонні дзвінки не відповідав, про що складений та підписаний відповідний акт.

На підставі викладеного, у зв`язку з невиходом в період з 09 грудня 2021 року по 20 грудня 2021 року старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 на роботу без поважних причин, що є порушенням трудової дисципліни, ігноруванням телефонних дзвінків працівників відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОНМедУ, відсутністю за можливими місцями проживання, що унеможливило отримання письмових пояснень, на підставі ст. ст. 147, 149 КЗпП України, роботодавцем було винесено вищенаведений наказ.

Згідно наказу ОНМедУ від 21 грудня 2021 року № 870-л «Про звільнення ОСОБА_1 », наказано звільнити ОСОБА_1 , старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи, 21 грудня 2021 року за прогули без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Так, згідно доповідної записки начальника відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_10 від 09 грудня 2021 року вхід. № 2175/108, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року було підготовлено, підписано та зареєстровано наказ ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету. 08 грудня 2021 року о 16.36 в службовому кабінеті № 204 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , начальник відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_6 , в присутності трьох старших інспекторів з кадрів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи, здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_1 на мобільний номер НОМЕР_1 , під час якого він довів до відома ОСОБА_4 зміст наказу ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л та запропонував останньому прибути 09.12.2021 до службового кабінету відділу кадрів та ВМР № 204 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , для ознайомлення зі змістом цього наказу, правилами внутрішнього трудового розпорядку ОНМедУ, посадовими інструкціями по посаді та надання трудової книжки.

Однак, в зазначений день ОСОБА_7 за вказаною адресою не прибув, на неодноразові телефонні дзвінки з різних операторів телефонного та мобільного зв`язку не відповідав. У період з 10 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 також не прибув до службового відділення ОНМедУ за адресом: АДРЕСА_1 , де п. 3 наказу ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л визначено його робоче місце, і про це було уповноваженими співробітниками складено відповідний акт.

Цього ж дня за адресами, вказаними в позовній заяві ОСОБА_1 , були підготовлені та направлені листи за підписом в.о. ректора ОСОБА_11 на його ім`я з повідомленням про поновлення на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи та необхідністю прибуття до службового приміщення ОНМедУ за адресом: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , каб. 204 для ознайомлення з наказом про поновлення, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями по посаді та надати трудову книжку (вих. 01 - 09/281 від 09 грудня 2021 року - за адресом: АДРЕСА_4 та вих. 01 - 09/280 від 09 грудня 2021 року - за адресом: АДРЕСА_5 ).

Згідно відомостей, які містяться у доповідній записці начальника відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_20 від 16 грудня 2021 року вхід. № 2238/108, 10 грудня 2021 року за трьома адресами, які були вказані у позовній заяві ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ) та в його скарзі до МОЗ ( АДРЕСА_6 ), були підготовлені та направлені листи на ім`я ОСОБА_1 за підписом ОСОБА_11 , як виконуючої обов`язки ректора, з повторним повідомленням про його поновлення на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи та необхідністю прибуття до службового приміщення ОНМедУ за адресом: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , каб. 204 для ознайомлення з наказом про поновлення, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями по посаді та надати трудову книжку. Також вказано в строк до 16 грудня 2021 року надати письмові пояснення з приводу невиходу на роботу 09 грудня 2021 року (копії доповідної записки від 09 грудня 2021 року з відповідною резолюцією виконуючої обов`язки ректора були направлені додатками до листів за кожним адресом). 10 грудня 2021 року, в період з 13 грудня 2021 року по 17 грудня 2021 року працівник на роботу до відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОНМедУ не прибув, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав, про що були складені відповідні акти.

З Доповідної записки начальника відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_20 від 20 грудня 2021 року вхід. № 2250/108 вбачається, що на підставі наказу ОНМедУ від 17 грудня 2021 року № 689-о був здійснений комісійний виїзд за адресами можливого місця проживання ОСОБА_1 . Однак, за жодною з адрес двері квартир ніхто не відкрив та більш детальну інформацію про можливе місце знаходження ОСОБА_8 не вдалось з`ясувати, що підтверджується відповідними актами, складеними та підписаними членами комісії.

Цього ж дня, 17 грудня 2021 року, о 13 год. 33 хв., 13 год. 34 хв., 13 год. 36 хв., 13 год. 38 хв. начальник відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_6 в службовому кабінеті № 204 по вулиці Софіївська, 2 , в присутності трьох старших інспекторів з кадрів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи за допомогою засобу мобільного зв`язку здійснив телефонні дзвінки старшому інспектору з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_3 на мобільний номер, на який йому доводилась інформація про його поновлення на роботі. Однак, о 13 год. 33 хв., 13 год. 34 хв. та 13 год. 36 хв. за цим номером абонент розмовляв, з динаміка оператор говорив: «зачекайте, абонент розмовляє», а о 13 год. 38 хв. абонент на телефонний дзвінок не відповідав (відповідний акт складений та підписаний присутніми). 20 грудня 2021 року, при перевірці інформації щодо наявності в Електронному реєстрі листків непрацездатності, які вносяться лікуючим лікарем на підставі медичних висновків про тимчасову непрацездатність, відомості про перебування ОСОБА_1 на лікарняному в період з 08 грудня 2021 року по 20 грудня 2021 року були відсутні. 20 грудня 2021 року, в період з 08 год. 30 хв. до 11 год. 30 хв., зазначений працівник до службових приміщень відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи не прибув, на телефонні дзвінки не відповідав, про що був складений та підписаний відповідний акт.

На підставі викладеного, у зв`язку із невиходом в період з 09 грудня 2021 року по 20 грудня 2021 року старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 на роботу без поважних причин, що є порушенням трудової дисципліни, ігноруванням телефонних дзвінків працівників відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОНМедУ, відсутністю за можливими місцями проживання, що унеможливило отримання письмових пояснень, за порушення трудової дисципліни відповідно до ст. 147 КЗпП України до старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 було застосовано захід стягнення у вигляді звільнення.

Згідно наказу ОНМедУ, виданого ректором ОСОБА_12 від 07 грудня 2021 року № 144-в «Про надання відпустки», на час відпустки ректора тривалістю 8 календарних днів з 08 по 15 грудня 2021 року, тимчасове виконання обов`язків ректора Одеського національного медичного університету було покладено на проректора з науково-педагогічної роботи університету ОСОБА_13 . Підстава: погодження МОЗ України.

Згідно акту ОНМедУ від 08 грудня 2021 року «Про повідомлення ОСОБА_1 щодо поновлення на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи», 08 грудня 2021 року о 16.36 год. в службовому кабінеті № 204 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , начальник відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_6 в присутності трьох старших інспекторів з кадрів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи за допомогою засобів мобільного телефонного зв`язку довів до відома ОСОБА_4 зміст наказу ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л та запропонував останньому прибути 09 грудня 2021 року до службового кабінету відділу кадрів та ВМР № 204 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , для ознайомлення зі змістом цього наказу, правилами внутрішнього трудового розпорядку ОНМедУ, посадовими інструкціями по посаді та надання трудової книжки.

Згідно акту ОНМедУ від 08 грудня 2021 року «Про не прибуття ОСОБА_1 до службових кабінетів відділу кадрів за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 », ОСОБА_7 , якого рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року було поновлено на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи, 08 грудня 2021 року в період з 08 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв. до службових кабінетів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи №№ 200, 204, 205 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , не прибував, з будь-якими заявами не звертався та жодні матеріали не надавав.

Згідно акту ОНМедУ від 09 грудня 2021 року «Про не прибуття ОСОБА_1 до службових кабінетів відділу кадрів за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 », старший інспектор з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_4, якого наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л було поновлено на посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, 09 грудня 2021 року в період з 08 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв. до службових кабінетів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи №№ 200, 204, 205 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , не прибував, з будь-якими заявами не звертався та жодні матеріали не надавав.

Відповідно до акту ОНМедУ від 09 грудня 2021 року «Про не прибуття ОСОБА_1 до службових кабінетів відділу кадрів та ВМР за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 », старший інспектор з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_4, якого наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л поновлено в посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, 09 грудня 2021 року в період з 08 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв. до службових кабінетів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи №№ 200, 204, 205 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , не прибував, з будь-якими заявами не звертався та жодні матеріали не надавав.

Згідно акту ОНМедУ від 09 грудня 2021 «Про не прибуття ОСОБА_1 до службових кабінетів відділу кадрів та ВМР за адресою: АДРЕСА_1 , старший інспектор з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_7 , 09 грудня 2021 року в період з 10 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. до службового кабінету відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи № 4 за адресою: АДРЕСА_1 , не прибував, з будь-якими заявами не звертався та жодні матеріали не надавав.

Згідно акту ОНМедУ від 15 грудня 2021 року «Про не прибуття ОСОБА_1 до службових кабінетів відділу кадрів за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 », старший інспектор з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_4, якого наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л було поновлено в посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, 15 грудня 2021 року в період з 08 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв. до службових кабінетів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи №№ 200, 204, 205 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , не прибував, з будь-якими заявами не звертався та жодні матеріали не надавав.

Згідно акту ОНМедУ від 16 грудня 2021 року «Про не прибуття ОСОБА_1 до службових кабінетів відділу кадрів за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 », старший інспектор з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_4, якого наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л поновлено в посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, 16 грудня 2021 року в період з 08 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв. до службових кабінетів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи №№ 200, 204, 205 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , не прибував, з будь-якими заявами не звертався та жодні матеріали не надавав.

Згідно акту ОНМедУ від 17 грудня 2021 року «Про не прибуття ОСОБА_1 до службових кабінетів відділу кадрів за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 », старший інспектор з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_4, якого наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л поновлено в посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, 16 грудня 2021 року в період з 08 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв. до службових кабінетів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи №№ 200, 204, 205 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , не прибував, з будь-якими заявами не звертався та жодні матеріали не надавав.

Згідно акту ОНМедУ від 20 грудня 2021 року «Про не прибуття ОСОБА_1 до службових кабінетів відділу кадрів за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 », старший інспектор з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_4, якого наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л поновлено в посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, 20 грудня 2021 року в період з 08 год. 30 хв. до 11 год. 30 хв. до службових кабінетів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи №№ 200, 204, 205 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , не прибував, з будь-якими заявами не звертався та жодні матеріали не надавав.

Акти ОНМедУ від 09 грудня 2021 року «Про телефонний дзвінок на мобільний номер старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 » підтверджують той факт, що 09 грудня 2021 року відповідачем здійснювались телефонні дзвінки старшому інспектору з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_3 на його мобільний номер з метою з`ясування причин не прибуття 09 грудня 2021 року за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2, каб. 204, для ознайомлення з наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л, посадовими інструкціями, правилами внутрішнього трудового розпорядку, надання трудової книжки, у зв`язку з його поновленням на посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, однак ОСОБА_7 на телефонні дзвінки не відповідав та зворотного дзвінку не було до 17 години - кінець роботи згідно правил внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до акту ОНМедУ від 13 грудня 2021 року «Про телефонний дзвінок на мобільний номер старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 », 13 грудня 2021 року здійснювались телефонні дзвінки старшому інспектору з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_3 на його мобільний номер з метою з`ясування причин не прибуття 09 грудня 2021 року, 10 грудня 2021 року, та 13 грудня 2021 року за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2, каб. 204, для ознайомлення з наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л, посадовими інструкціями, правилами внутрішнього трудового розпорядку, надання трудової книжки, у зв`язку з його поновленням на посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, однак ОСОБА_7 на телефонні дзвінки не відповідав та зворотного дзвінку не було, в подальшому.

Згідно актів ОНМедУ від 16 грудня 2021 року «Про телефонний дзвінок на мобільний номер старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 », 16 грудня 2021 року здійснювались телефонні дзвінки старшому інспектору з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_3 на його мобільний номер з метою з`ясування причин не прибуття 09 грудня 2021 року, 10 грудня 2021 року, 13 грудня 2021 року, 14 грудня 2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2, каб. 204, для ознайомлення з наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л, посадовими інструкціями, правилами внутрішнього трудового розпорядку, надання трудової книжки, у зв`язку з його поновленням на посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, однак о 10 год. 36 хв. ОСОБА_14 на телефонні дзвінки не відповідав, о 12 год. 10 хв. - був відсутній дзвінок з абонентом.

Згідно акту ОНМедУ від 17 грудня 2021 року «Про телефонні дзвінки на мобільний номер старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 », 17 грудня 2021 року здійснювались телефонні дзвінки старшому інспектору з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_3 на його мобільний номер з метою з`ясування причин не прибуття 09 грудня 2021 року, 10 грудня 2021 року, 13 грудня 2021 року, 14 грудня 2021 року, 15 грудня 2021 року, 16 грудня 2021 року та ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2, каб. 204, для ознайомлення з наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л, посадовими інструкціями, правилами внутрішнього трудового розпорядку, надання трудової книжки, у зв`язку з його поновленням на посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року. О 13 год. 33 хв., 13 год. 34 хв. та 13 год. 36 хв. за цим номером абонент розмовляв, а о 13 год. 38 хв. ОСОБА_7 на телефонний дзвінок не відповідав.

Згідно акту ОНМедУ від 20 грудня 2021 року «Про телефонні дзвінки на мобільний номер старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 », 20 грудня 2021 року здійснювались телефонні дзвінки старшому інспектору з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_3 на його мобільний номер з метою з`ясування причин не прибуття 09 грудня 2021 року, 10 грудня 2021 року, з 13 грудня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2, каб. 204, для ознайомлення з наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л, посадовими інструкціями, правилами внутрішнього трудового розпорядку, надання трудової книжки, у зв`язку з його поновленням на посаді на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року. О 13 год. 33 хв., 13 год. 34 хв. та 13 год. 36 хв. за цим номером абонент розмовляв, а о 13 год. 38 хв. ОСОБА_7 на телефонний дзвінок не відповідав. Однак, ОСОБА_7 на телефонні дзвінки не відповідав та зворотного дзвінку не було.

Наказом ОНМедУ від 17 грудня 2021 року № 689-о «Про створення комісії щодо виїзду за місцями реєстрації та можливого проживання ОСОБА_15 » наказано створити для виїзду 17.12.2021 року за місцями реєстрації та можливого проживання старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_14 комісію у складі: старшого інспектора з кадрів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_16 ; провідного юрисконсульта ОСОБА_17 ; інспектора з кадрів відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_18 .

Згідно акту ОНМедУ від 17 грудня 2021 року «Про відвідування місця можливого проживання старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та ВМР ОСОБА_1 за адресом: АДРЕСА_7 », співробітниками ОНМедУ був складений акт про те, що на підставі наказу ректора Одеського національного медичного університету від 17 грудня 2021 року № 689-о ними був здійснений виїзд за адресом: АДРЕСА_7 - місцем можливого проживання старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 , якого наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л поновлено в посаді, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року. Квартира АДРЕСА_8 знаходиться на 13-му поверсі, однак на дзвінок двері ніхто не відкрив, двері сусідніх квартир АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 також ніхто не відкрив. В бесіді з консьєржкою на першому поверсі було з`ясовано, що в квартирі АДРЕСА_8 проживає донька ОСОБА_1 від першого шлюбу, яка на момент відвідування, за словами консьєржки, була на роботі, а самого ОСОБА_1 вона вже не бачила за цим адресом років шістнадцять.

Згідно акту ОНМедУ від 17 грудня 2021 року «Про відвідування місця можливого проживання старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та ВМР ОСОБА_1 за адресом: АДРЕСА_6 », співробітниками ОНМедУ був складений акт про те, що на підставі наказу ректора Одеського національного медичного університету від 17 грудня 2021 року № 689-о ними був здійснений виїзд за адресом: АДРЕСА_6 - місцем можливого проживання старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 , якого наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л поновлено в посаді, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року. Квартира АДРЕСА_11 знаходиться на 7-му поверсі, однак на дзвінок двері ніхто не відкрив. Двері сусідніх квартир АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 та АДРЕСА_14 також ніхто не відкрив, більш повну інформацію про можливе місце знаходження ОСОБА_1 з`ясувати не вдалось.

Згідно акту ОНМедУ від 17 грудня 2021 року «Про відвідування місця можливого проживання старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та ВМР ОСОБА_1 за адресом: АДРЕСА_5 », співробітниками ОНМедУ був складений акт про те, що на підставі наказу ректора Одеського національного медичного університету від 17 грудня 2021 року № 689-о ними був здійснений виїзд за адресом: АДРЕСА_5 - місцем можливого проживання старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 , якого наказом ОНМедУ від 08 грудня 2021 року № 823-л поновлено в посаді, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року. Квартира АДРЕСА_15 знаходиться на 1-му поверсі, однак на дзвінок двері ніхто не відкрив. В бесіді з чоловіком, який відкрив двері квартири АДРЕСА_1 , знає лише, що там проживає жінка, більш детальної та повної інформації не надав.

Супровідними листами від 09 грудня 2021 року № 01-09/280, 09 грудня 2021 року № 01-09/281, 10 грудня 2021 року № 01-09/282, 10 грудня 2021 року № 01-09/284, 20 грудня 2021 року № 01-09/300, 20 грудня 2021 року № 01-09/301, 20 грудня 2021 року № 01-09/302, 21 грудня 2021 року № 01-09/307, 21 грудня 2021 року № 01-09/308, 31 січня 2022 року № 01-09/14, 31 січня 2022 року № 01-09/15, 31 січня 2022 року № 01-09/16 та приєднаними до матеріалів справи копіями конвертів також підтверджується, що відповідач намагався повідомити позивача про поновлення на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи засобами поштового зв`язку, а також надсилав йому копії відповідних наказів та доповідних записок.

Однак, жодне з поштових відправлень не було вручено ОСОБА_1 , усі відправлення було повернуто «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про свідоме небажання позивача отримувати кореспонденцію, яка надсилалась йому відповідачем.

Доповідною запискою начальника відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_20 від 26 грудня 2022 року вхід. № 1298/108 встановлено, що ОСОБА_1 з`явився за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 , службовий кабінет № 200, у зв`язку із поновленням його на посаді рішенням суду та з метою виправлення у його трудовій книжці запису про звільнення та про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. На питання, чому ОСОБА_1 прийшов тільки зараз, незважаючи на його поновлення на роботі за рішенням Київського районного суду м. Одеси у грудні 2021 року, яким було допущене негайне виконання щодо скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи, на підставі чого Одеським національним медичним університетом було видано відповідний наказ, ОСОБА_1 відповів, що він про це чує вперше та прийшов тільки зараз, у зв`язку з тим, що виграв «касацію». ОСОБА_1 зауважили, що після видання наказу ОНМедУ про його поновлення на роботі, йому особисто телефонували та повідомили про це у телефонній розмові, також неодноразово направлялись листи-повідомлення на його домашні адреси, на що ОСОБА_1 відповів, що не пам`ятає цього, також його довгий час не було в місті та нічого він не отримував. ОСОБА_1 було повідомлено, що після видання у грудні 2021 року наказу ОНМедУ про його поновлення на роботі на посаді старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи та у зв`язку з невиходом на роботу з невстановлених причин, був виданий наказ ОНМедУ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за прогул без поважних причин, та на підставі цього був виданий відповідний наказ ОНМедУ з особового складу, у зв`язку із чим в його трудовій книжці будуть зроблені відповідні записи про скасування наказу ОНМедУ про звільнення та про його повторне звільнення, а записи про застосування дисциплінарних стягнень до трудової книжки не вносяться та відповідно про їх скасування також, ОСОБА_1 відповів, що згоден. ОСОБА_1 додатково повідомлено, що його зобов`язані ознайомити також з наказом про повторне застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за прогул без поважних причин у грудні 2021 року та з відповідним наказом з особового складу, однак це все потребує додаткового часу, у зв`язку з відсутністю світла в службових кабінетах відділу кадрів та неможливістю зняття копій даних документів, а також знаходженням частини наказів у канцелярії та архівні справи, яка розташована в іншому службовому приміщенні. З метою проведення відповідних записів у його трудовій книжці, підготування наказів для ознайомлення та зняття з них копій, ОСОБА_1 було запропоновано, за бажанням, залишити трудову книжку у відділі кадрів та прийти наступного дня у зручний для нього час, на що ОСОБА_1 погодився, залишати трудову книжку не захотів.

Акт ОНМедУ від 26 грудня 2022 року «Про прибуття ОСОБА_1 до службового кабінету відділу кадрів № 204 за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 2 » містить ідентичні викладеним у доповідній записці начальника відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи Одеського національного медичного університету ОСОБА_20 від 26 грудня 2022 року вхід. № 1298/108 відомості.

Згідно наказу ОНМедУ від 26 грудня 2022 року № 561-о «Про скасування наказу № 05-в від 02 грудня 2021 року», згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року по справі № 947/6744/21, та на підставі постанови Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року по справі № 947/6744/21 було наказано скасувати наказ № 05-в від 02 лютого 2021 року «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 ». З наказом ОСОБА_19 був ознайомлений 27 грудня 2022 року.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частина 1ст. 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч. 7 ст. 235 КЗпП України).

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Таким чином, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 752/7624/18.

КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент поновлення позивача на роботі за рішенням суду), рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення.

Верховним Судом у вказаній вище постанові зазначено, що законодавством передбачено обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Водночас поновлення на роботі має бути реальним, тобто з відновленням трудових відносин між працівником і роботодавцем, що, виходячи зі змісту трудового договору та порядку його укладення, передбачає не лише винесення наказу про поновлення працівника на роботі, але і фактичний допуск його до роботи, виконання працівником своїх службових (посадових) обов`язків, а роботодавцем - обов`язку виплачувати працівникові заробітну плату.

Таким чином, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Відповідні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16 (провадження № 61-29024св18), від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17 (провадження № 61-12857св18), від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18 (провадження № 61-39740св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 524/7562/19 (провадження № 61-5742св20).

Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі.

Представник апелянта у судовому засіданні суду апеляційної інстанції повідомив суду, що ОСОБА_1 повідомлявся про поновлення на роботі засобами телефонного зв`язку уповноваженою посадовою особою роботодавця та запрошувався для ознайомлення зі змістом наказу про поновлення на роботі 08 грудня 2021 року, про що відповідачем складено відповідний акт. Також такі відомості містяться й у доповідній записці від 09 грудня 2021 року вхід. № 2175/108.

Колегія суддів зазначає, що з цього приводу судом першої інстанції було постановлено ухвалу від 27 березня 2023 року, згідно якої витребувано у оператора мобільного зв`язку «Vodafone Україна» інформацію стосовно того, чи здійснювався 08 грудня 2021 року дзвінок на номер телефону ОСОБА_1 з мобільного номеру, у разі якщо дзвінок здійснювався, чи відповів ОСОБА_1 на такий дзвінок, та яка була тривалість розмови.

У відповідь на лист Київського районного суду № 293 від 28 березня 2023 року ПрАТ «ВФ Україна» листом вих. № GD-23-03114 від 03 квітня 2023 року було надано у додатках роздруківку з`єднання абонентського номеру НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 за 08 грудня 2021 року, яке підтверджує вхідний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_2 з абонентського номеру НОМЕР_3 тривалістю 129 сек.

Крім того, до відповіді ПрАТ «ВФ Україна» вих. № GD-23-03114 від 03 квітня 2023 року на лист Київського районного суду № 293 від 28 березня 2023 року було приєднано поліетиленовий пакет з написом: «Конфіденційно», у якому, вочевидь, містилась роздруківка з`єднання абонентського номеру НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 за 08 грудня 2021 року.

Однак, представник позивача у судовому засіданні судів першої та апеляційної інстанцій заперечував проти дослідження змісту роздруківки телефонного дзвінка, оскільки такі дії становили б неправомірне втручання у особисте життя ОСОБА_1 , становило б порушення права позивача на таємницю телефонних розмов.

Колегією суддів роз`яснено представнику позивача, що дослідження змісту роздруківки телефонного дзвінка є необхідним для всебічного та об`єктивного розгляду справи, оскільки зміст вказаної розмови міг підтвердити або навпаки, спростувати доводи відповідача про те, що ним було доведено до відома ОСОБА_1 факт поновлення його на роботі, однак, представник позивача категорично відмовився від дослідження вказаного доказу.

Відповідно, колегією суддів встановлений факт телефонної розмови, яка відбулась між ОСОБА_1 та начальником відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_20 саме у день поновлення позивача на роботі, що, враховуючи також доводи відповідача та заперечення позивача проти оприлюднення цієї розмови, дає можливість колегії суддів стверджувати, що метою цієї розмови було повідомлення ОСОБА_1 про поновлення його на роботі, та доведення до нього змісту наказу про поновлення на роботі, тощо.

Щодо наданих відповідачем копій конвертів та фіскальних чеків колегія суддів зазначає, що наведені докази дають можливість встановити факт спроби надіслання позивачу наказів про поновлення та повторне звільнення з роботи, актів та доповідних записок Одеським національним медичним університетом на можливі адреси проживання ОСОБА_1 , що в цілому не заперечується сторонами у справі.

Вказані листи повернулись відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» що не є, в розумінні законодавства України, доказом обізнаності працівника про виконання роботодавцем вимог ст. 65 ЗУ «Про виконавче провадження» та поновлення його на роботі.

Однак, колегія суддів приймає до уваги, що шляхом надсилання вказаних листів відповідач намагався довести до відома ОСОБА_1 наказ про поновлення на роботі та необхідність приступити до виконання своїх посадових обов`язків, тобто, ОНМедУ вжив усі можливі заходи для належного інформування працівника засобами поштового та телефонного зв`язку, а також шляхом особистого прибуття працівників відповідача до відомих йому місць проживання/реєстрації ОСОБА_1 про його поновлення на роботі, накладення на нього дисциплінарного стягнення та наступне звільнення.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що обставини обізнаності працівника про його поновлення на роботі та ознайомлення його зі змістом наказів з боку роботодавця є доведеними, що свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Також колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. У трудових правовідносинах як працівник, так і роботодавець мають діяти добросовісно, реалізуючи свої права, як це передбачено ч. 3 ст. 13 ЦК України, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Принцип добросовісності в трудовому праві характеризується прагненням суб`єктів належним чином, сумлінно здійснювати трудові права й виконувати обов`язки, передбачені трудовим законодавством та трудовим договором.

Реалізуючи права і виконуючи обов`язки, суб`єкти трудових правовідносин зобов`язані утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди працівнику, роботодавцю, довкіллю або державі. Не допускаються дії працівника чи роботодавця, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні трудових прав працівник і роботодавець повинні додержуватися моральних засад суспільства. Не допускається використання наданих трудових прав та виконання обов`язків на підставі зловживання.

Під зловживанням трудовим правом для сторін трудових відносин варто розуміти особливу недобросовісну поведінку, пов`язану з навмисним створенням для працівника та (або) роботодавця ситуації правової невизначеності за межами права, з порушенням принципів справедливості, добросовісності та розумності.

Колегія суддів враховує, що з матеріалів цивільної справи № 947/6744/21, яка була витребувана судом апеляційної інстанції для огляду, вбачається, що представник ОСОБА_1 був у судовому засіданні при проголошенні рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року, яким, у тому числі, було вирішено допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Тобто, ОСОБА_1 достеменно було відомо про вказане судове рішення та про те, що воно передбачає поновлення позивача на роботі, а відтак, позивач мав знати та принаймні передбачити, що таке рішення суду буде виконане Одеським національним медичним університетом у спосіб, вказаний у рішенні - негайно.

Однак, обрана ОСОБА_1 поведінка щодо ігнорування законних спроб роботодавця довести до його відома наказ про поновлення на роботі та необхідність приступити до виконання своїх посадових обов`язків, свідчить про небажання ОСОБА_1 продовжувати свою робочу діяльність у Одеському національному медичному університеті.

Підтвердженням вказаного є намагання відповідача всіма законними засобами повідомити ОСОБА_1 про поновлення на роботі, необхідність прибути до робочого місця та, у наступному - про звільнення, які були проігноровані позивачем.

Колегія суддів вказує, що у трудових правовідносинах як працівник, так і роботодавець мають діяти добросовісно, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Встановлені у даній справі обставини беззаперечно свідчать про те, що працівник був обізнаний про наявність судового рішення, яким допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі, однак на неодноразові пропозиції роботодавця отримати наказ про поновлення на роботі, маючи фактичну можливість його отримати, безпідставно відмовився від отримання цих документів.

Така поведінка працівника не може бути визнана добросовісною та залишена поза увагою суду при вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_1 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за прогул без поважних причин).

У даному випадку колегія суддів вважає доведеним, що роботодавець вживав необхідні заходи та створив належні умови для отримання наказів працівником, який, діючи на власний розсуд, свідомо відмовився від їх отримання без поважних причин.

Відповідно до п.4ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

За змістом п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Таким чином, крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи є з`ясування поважності причин його відсутності. Законодавством не визначено перелік обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, а тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази.

Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

У постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 235/2284/17 зроблено висновок, що основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

Відповідно до сталої судової практики, причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо з`явитись на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я.

Як зазначалось вище, у зв`язку із невиходом в період з 09 грудня 2021 року по 20 грудня 2021 року старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 на роботу без поважних причин, що є порушенням трудової дисципліни, ігноруванням телефонних дзвінків працівників відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОНМедУ, відсутністю за можливими місцями проживання, що унеможливило отримання письмових пояснень, за порушення трудової дисципліни відповідно до ст. 147 КЗпП України до старшого інспектора з військового обліку відділу кадрів та військово-мобілізаційної роботи ОСОБА_1 було правомірно застосовано захід стягнення у вигляді звільнення на підставі п. 4 ст.40 КЗпП України.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що при звільнені ОСОБА_1 відповідачем ОНМедУ дотримано норм трудового законодавства, а тому оскаржувані позивачем накази є законними, які відповідають нормам трудового законодавства, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог.

Оскільки колегія суддів доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказу Одеського національного медичного університету від 20 грудня 2021 року № 693-о «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1», та наказу Одеського національного медичного університету від 21 грудня 2021 року № 870-л «Про звільнення ОСОБА_1 », то, відповідно, не підлягають задоволенню і похідні від них вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, не з`ясував обставини справи що, відповідно, призвело до неправильного її вирішення, на підставі чого рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо судових витрат.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови у позові - на позивача.

З урахуванням викладеного, з ОСОБА_1 на користь Одеського національного медичного університету підлягають стягненню судові витрати за подачу апеляційної скарги в сумі 3 220, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Одеського національного медичного університету - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року - скасувати.

Постановити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Одеського національного медичного університету () судові витрати в сумі 3220,80 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 05 квітня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе