Справа № 527/386/24
провадження № 2-з/527/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі суду:

судді Павлійчук А. В.,

при секретарі Кривченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення коштів за договором позики.

01 квітня 2024 року до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В своїй заяві про забезпечення позову представник позивача зазначив, що у провадженні Глобинського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа № 527/386/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за Договором позики № 7 Ф від 12.01.2022 року у загальному розмірі 381 000,00 грн. Зі змісту поданої ОСОБА_1 позовної заяви та доданих до неї письмових доказів відомо, що спірні правовідносини сторін даної справи виникли на підставі Договору позики № 7 Ф від 12.01.2022 року, за умовами якого позивач передав ОСОБА_4 гривневий еквівалент 10 000,00 доларів США, а ОСОБА_4 прийняв вказані кошти та зобов`язався повернути їх позивачу у строк не пізніше 12.01.2024.

Вищевказані кошти у позику ОСОБА_4 брав на розвиток свого власного Фермерського господарства «КОНІЩУК» (Код СДРПОУ: 39487175).

У встановлений строк ОСОБА_4 позикові кошти позивачу не повернув. Натомість, після настання узгодженого у договорі позики строку повернення коштів ОСОБА_4 почав систематично вживати сплановані заходи по відчуженню належного йому майна, єдиною метою якого є унеможливлення виконання рішення суду, яке буде прийнято у даній справі.

На підтвердження зазначеного позивач звертає увагу суду на наступні обставини та письмові докази, що їх підтверджують.

Як вже було зазначено вище, грошові кошти ОСОБА_4 повинен був повернути позивачу не пізніше 12.01.2024 року.

Станом на вищевказану дату, тобто узгоджену сторонами договору позики дату повернення коштів - 12.01.2024 року, ОСОБА_4 був власником наступного нерухомого майна: 1) Об`єкт будівництва, будівля електростанції дизельної МТФ № 3, АДРЕСА_1 ; 2) Об`єкт будівництва, будівля телятника літ А, АДРЕСА_1 ; 3) Об`єкт будівництва, будівля корівник літ. А, АДРЕСА_1 ; 4) Об`єкт будівництва, будівля гусятника, АДРЕСА_1 ; 5) Земельна ділянка 0,1 га, кадастровий № :50:009:0180; 6) Земельна ділянка 0,12 га, кадастровий № :50:009:0175; 7) Земельна ділянка 2 га, кадастровий № :00:010:0074; 8) Земельна ділянка 2 га, кадастровий № :00:010:0065; 9) Земельна ділянка 2 га, кадастровий № :00:010:0061; 10) Земельна ділянка 2 га, кадастровий № :00:010:0059; 11) Земельна ділянка 0,0073 га, кадастровий № :50:001:0633.

Окрім того, ОСОБА_4 належали корпоративні права Фермерського господарства «КОНІЩУК» (Код 6ДРПОУ: 39487175).

Проте, після настання строку повернення коштів, та навіть після подання позову у даній справі ОСОБА_4 основну частину вищевказаного нерухомого майна відчужив у тому числі на членів власної родини, а саме: 1) 30.01.2024 року ОСОБА_4 уклав три договори дарування, на підставі яких начебто «подарував» своїй дочці ОСОБА_6 наступні об`єкти нерухомого майна: - Об`єкт будівництва, будівля телятника літ А, АДРЕСА_1 ; - Об`єкт будівництва, будівля корівник літ. А, АДРЕСА_1 ; - Об`єкт будівництва, будівля гусятника, АДРЕСА_1 . 2) 30.01.2024 року ОСОБА_4 уклав договір дарування, на підставі якого начебто «подарував» своєму сину - ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0073 га, за кадастровим № :50:001:0633. 3) 02.02.2024 року (тобто в день, коли позов у даній справі було подано до Глобинського районного суду Полтавської області) ОСОБА_4 відчужив іще дві належні йому на праві власності земельні ділянки, а саме: - Земельна ділянка 0,1 га, кадастровий № :50:009:0180; - Земельна ділянка 0,12 га, кадастровий № :50: 009:0175; 4) 13.03.2024 року, тобто вже під час знаходження даної справи у провадженні Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 уклав договір дарування, на підставі якого начебто «подарував» своєму сину - ОСОБА_7 земельну ділянку площею 2 га, за кадастровим № :00:010:0061; 5) з витягу, який було взято станом на 29.03.2024 року, з власності ОСОБА_4 вибула іще одна земельна ділянка, а саме земельна ділянка площею 2 га, за кадастровим № :00:010:0059.

Окрім того, ОСОБА_4 на початку 2024 року відчужив своїй начебто колишній дружині - ОСОБА_5 , яка залучена до даної справи у процесуальному статусі відповідачем, корпоративні права на Фермерське господарство «КОНІЩУК» (Код 6ДРПОУ: 39487175).

Таким чином, після настання строку повернення коштів ОСОБА_4 сплановано відчужив на своїх родичів - дітей та «колишню» дружину, а також пов`язаних із відповідачами (підставних, фіктивних) осіб 8 із 11 об`єктів нерухомого майна, а також передав корпоративні права на вказане ФГ.

Тому з метою забезпечення реального виконання рішення у даній справі та запобігання наступного відчуження Відповідачами належного їм майна є всі правові підстави для накладення арешту на наступне нерухоме майно, що належить: 1) ОСОБА_4 , а саме: - Об`єкт будівництва, будівля електростанції дизельної МТФ № 3, АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020); - Земельна ділянка площею 2 га, кадастровий № :00:010:0074 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206); - Земельна ділянка площею 2 га, кадастровий № :00:010:0065 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206); 2) ОСОБА_5 , а саме: - Земельна ділянка площею 1.5255 га, кадастровий № :00:010:0138 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020); - Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості АДРЕСА_2 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206); - Земельна ділянка площею 0.1 га, кадастровий № :50:005:1935 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206).

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи роз`яснення викладені в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із заяви представника заявника вбачається, що видом забезпечення позову є накладення арешту на земельні ділянки, об`єкт будівництва, будівля електростанції дизельної МТФ № 3 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно частини 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Аналогічна правова позиція міститься в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, згідно з яким верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема, і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Відповідно до пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким, лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011 року №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

З поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що наведене представником заявника обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, об`єкт будівництва, будівля електростанції дизельної МТФ № 3 є справедливим, розумним та співмірним заходом забезпечення позову.

Разом з тим, у поданій заяві про забезпечення позову відсутні факти, що ОСОБА_8 , має намір чи здійснює дії по відчуженню житлового будинку чи належних їх земельних ділянок чи іншим чином можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Припущення представника заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення по відношенню до ОСОБА_8 є необґрунтованим.

За таких обставин,суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 , рнокпп: НОМЕР_1 , а саме: - Об`єкт будівництва, будівля електростанції дизельної МТФ № 3, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, с. Великі Кринки, вул. Незалежності 2-А (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020); - Земельна ділянка площею 2 га, кадастровий № :00:010:0074 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206); - Земельна ділянка площею 2 га, кадастровий № :00:010:0065 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206).

В іншій частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя А. В. Павлійчук