Справа № 464/2429/24
пр.№ 2-о/464/106/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

секретар судових засідань - БРИНОШ А.Я.

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Стрий Крим міста Маріуполя Донецької області, у віці 87 років, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації аків цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

В обґрунтування вимог заяви покликається на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою з м.Маріуполь, смт.Старий Крим, Донецької області. У березні 2022 року вона виїхала на підконтрольну територію України, але вивезти свого батька, ОСОБА_4 , не змогла тому, що він хворів і категорично відмовлявся виїжджати. ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 87 років її батько - ОСОБА_4 , помер, внаслідок набряку головного мозку та легень, ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного коронарокардіосклерозу, що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 від 08 грудня 2023 року та довідкою про причину смерті №4234 від 06 грудня 2023 року, виданими на тимчасово окупованій території. Після смерті батька, вона не може отримати свідоцтво про смерть останнього, оскільки батько помер на тимчасово окупованій території України, відтак, встановити факт смерті в інший спосіб не можливо. Просить заяву задоволити.

Ухвалою суду від 05 квітня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, наведених у такій, просила таку задоволити.

Представник заінтересованої особи Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, судом було повідомлено заінтересовану особу про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Ловінь, Добрянського району, Чернігівської області. Місце проживання останнього, зареєстровано по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , вбачається, що заявник ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Жданов, Донецької області, її батьком є ОСОБА_4

11 листопада 1989 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_6 , після укладення шлюбу прізвище чоловіка та дружини - « ОСОБА_1 », зазначене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 11 листопада 1989 року.

Відповідно до інформації, яка наявна у документі під назвою «Свідоцтво про смерть» № НОМЕР_1 , яке видане 08 грудня 2023 року органом окупаційної адміністрації «Міський відділом ЗАГС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», а також медичної довідки про смерть №4234 від 06 грудня 2023 року, виданої органом окупаційної адміністрації «відділом судмедекспертиз трупів Республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я Донецької народної Республіки», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селещі Старий Крим міста Маріуполя Донецької області у віці 87 років.

Згідно із ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 49 ЦК України встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до роз`яснень, наданих у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

До набрання чинності вказаної норми закону аналогічні положення були визначені статтею 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

З урахуванням наданих заявником доказів та обставин справи, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником, та наданих письмових доказів стосовно того, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селещі Старий Крим міста Маріуполя Донецької області, у віці 87 років.

Оскільки встановлення даного факту дійсно має для заявниці юридичне значення, а саме узаконення смерті батька, отримання свідоцтва про смерть останнього та прийняття спадщини, відтак наявні підстави для задоволення заяви.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 293, 317, 319, 413 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с.Ловінь, Добрянського району, Чернігівської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селещі Старий Крим міста Маріуполя Донецької області, у віці 87 років.

Рішення допустити до негайного виконання відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК