Справа № 468/500/24
УХВАЛА

іменем України

"03" квітня 2024 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, розглянувши позовну заяву Служби у справах дітей Баштанської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

встановив

Служба у справах дітей Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно вказаної дитини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що при поданні даного позову Служба діє як орган опіки та піклування; ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Розглянувши дану позовну заяву, перевіривши додані до неї матеріали, суддя приходить до такого висновку.

За змістом положень п.1 ч.4, ч.6 ст.185 ЦПК України позовна заява повертається за ухвалою суду у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Приписами ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з ч.1 ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивачі відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст.48 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, 5 ст.56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

За змістом положень ч.1 ст.56 ЦК України, ч.1 ст.11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Натомість, в силу ст.12 даного Закону на служби у справах дітей покладено безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Зазначені норми Закону кореспондуються й з приписами п.3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008р. (із змінами та доповненнями).

Відтак, чинне законодавство чітко розмежовує діяльність органів та служб, пов`язаних із захистом прав дитини, у зв`язку з чим орган опіки та піклування й служба у справах дітей є відмінними структурами й мають різну компетенцію, яка в свою чергу впливає на обсяг їх цивільної процесуальної дієздатності.

Як вбачається з матеріалів даної позовної заяви, позивачем у ній вказано Службу у справах дітей Баштанської міської ради й заяву підписано її представником Н. Гордієнко (начальником).

Водночас, з огляду на вимоги ст.165 СК України Служба у справах дітей не наділена процесуальною дієздатністю на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав і не може бути позивачем у даній категорії справ, а таке повноваження має уповноважений орган опіки та піклування.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дана позовна заява подана Службою у справах дітей Баштанської міської ради як особою, що не має процесуальної дієздатності на таке звернення в інтересах дітей, у зв`язку з чим підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.165 СК України, ст.56 ЦК України, ст.4, 47, 48, 56, 185 ЦПК України, суддя, -

ухвалив

Позовну заяву Служби у справах дітей Баштанської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, а також можливість повернення сплаченого судового збору за наявності поданого клопотання.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Ротар