Справа № 644/1283/24
Провадження № 6/243/151/2024
У Х В А Л А

01 квітня 2024 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області І.Ю. Фалін, розглянувши матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», первісний стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець: Клименко Роман Васильович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

В С Т А Н О В И В :

29.03.2024 на адресу суду з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшли матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», первісний стягувч: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець: Клименко Роман Васильович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, разом з ухвалою судді від 04.03.2024 про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до 1,2,3 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

З матеріалів заяви вбачається, що 02.09.2020 року у ВП №62926359 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №17125, виданого 14.08.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості на суму стягнення у розмірі 28465,07 грн.

11.03.2021 року у ВП №62926359 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з примусового виконання виконавчого напису № 17125, виданого 14.08.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості на суму стягнення у розмірі 28465, 07 грн., звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід від особи, якою є ФОП: ОСОБА_2 , ЄДРПОУ/ІПН НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , що, як зазначено в ухвалі судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.03.2024, є підставою передачі вказаної справи до суду за місцем роботи боржника.

Частиною 9 ст.10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки статтею 442 ЦПК України не врегульовані питання територіальної підсудності заяв про заміну сторони виконавчого провадження, тому суддя вважає необхідним застосувати аналогію закону.

Однак, вивчивши матеріали заяви та ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.03.2024, приходжу до висновку про їх повернення з огляду на таке.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» визначено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Зокрема, згідно з положеннями пункту 3 частини 1статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом частини 1, 2статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Тобто у розумінні статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документа (виконавчого напису) є місце проживання (перебування), роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника, яким може бути його місце проживання, місце роботи, місце знаходження його майна.

Основне місце роботи це місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, та визначене ним як основне згідно з поданою заявою (до відкликання) та відомостями, що обліковуються в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру на її підставі (п. 12 частини першої ст.1 закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Заробітна плата (оплата праці) у розумінні Закону України "Про оплату праці", це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відомостей про місце роботи боржника матеріали справи не містять, зокрема у постанові приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Климена Р.В. від 11.03.2021 року у ВП №62926359 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з примусового виконання виконавчого напису, дані про дохід у вигляді зарплати боржника ОСОБА_1 не зазначено.

Крім того, суд зазначає, що отримання доходів від особи ФОП у березні 2021 року, не свідчить про перебування боржника у відносинах, обумовлених трудовим договором на теперішній час.

Отже, дана заява не належить до територіальної підсудності Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, а помилково була надіслана на адресу суду.

Згідно з частиною 1 статті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

На підставі викладеного, а також враховуючи вище зазначені правила цивільно-процесуального законодавства, з метою недопущення порушення прав заявника на звернення до належного суду, суд вважає необхідним повернути дану цивільну справу для подальшого розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 1ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 31, 354, 442 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», первісний стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець: Клименко Роман Васильович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, як помилково направлену.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області І.Ю. Фалін