Справа № 141/165/24
Провадження №2/141/95/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 квітня 2024 року с-ще Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

У С Т А Н О В И В:

04.04.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 від 03.04.2024 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Дослідивши подану позовну заяву від 03.04.2024 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Натомість, подана позовна заява від 03.04.2024 не відповідає наведеним вище вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Зокрема, подана до суду позовна заява від 03.04.2024 не містить:

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін;

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).

Так, згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавець встановлює обов`язок батька/матері утримувати дитину до досягнення нею повноліття незалежно від наявності у них матеріальної можливості надавати таку допомогу. Після досягнення дитиною повноліття - лише якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Обов`язок по утриманню повнолітніх дочки або сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов`язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов`язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 року по справі 308/4214/18.

Отже, суд констатує, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, частину якого витрачати на утримання позивача, має добрий стан здоров`я, не перебуває на обліку у жодній медичній установі, інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання, відсутні.

Натомість, позивачем не викладено обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги та не зазначено про докази щодо наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу позивачу на її утримання.

Зокрема, позивачем у позовній заяві не зазначено про майновий стан відповідача, не зазначено про місце роботи відповідача, служби тощо, також не зазначено існуючих або можливих джерел доходів відповідача та їх розміри (що випливає з положень ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України).

Окрім того, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, жодним чином не зазначила та не надала належних доказів про розмір доходів (майновий стан) доходів матері, на утриманні якої перебуває позивач.

Поряд з цим, позивач ОСОБА_1 , подаючи до суду позов про стягнення з ОСОБА_2 половину оплати за проживання в гуртожитку на період навчання, не надала належних доказів, що підтверджують вказані обставини, зокрема, у матеріалах позовної заяви з додатками відсутній письмовий договір про надання послуги тимчасового користування (найму, проживання ) приміщення гуртожитку навчального закладу, у якому навчається позивач.

Окрім того, пред`являючи вимогу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, яка відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не підлягає оплаті судовим збором, позивачем також пред`явлено дві вимоги майнового характеру, а саме стягнення з відповідача половини суми оплати за навчання щорічно на період навчання та половини суми оплати за проживання в гуртожитку на період навчання.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Таким чином, ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку. Однак, всупереч п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві не зазначено ціну позову.

Отже, позивачу необхідно зазначити ціну позову, а саме сукупність всіх виплат, які підлягають стягненню з відповідача (зокрема, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн щомісячно, половину суми оплати за навчання щорічно, половину суми оплати за проживання в гуртожитку), але не більше ніж за шість місяців, та сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру про стягнення половини суми оплати за навчання щорічно на період навчання та половини суми оплати за проживання в гуртожитку на період навчання у розмірі 1211.20 грн.

Реквізити рахунку для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./смт Оратiв/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0002806, Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Таким чином, зазначені вище судом обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачу терміну для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Зокрема, позивачу необхідно:

1) вказати відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача;

2) зазначити ціну позову (сукупність всіх виплат, які підлягають стягненню з відповідача, але не більше ніж за шість місяців);

3) навести виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (надати інформацію про майновий стан відповідача, зазначити інформацію про місце роботи відповідача, служби тощо, зазначити про існуючі або можливі джерела доходів відповідача та їх розміри; зазначити про розмір доходів (майновий стан) доходів матері, на утриманні якої перебуває позивач; надати письмовий договір про надання послуги тимчасового користування (найму, проживання) приміщення гуртожитку навчального закладу та зазначити докази на підтвердження вказаних обставин;

- сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру (про стягнення половини суми оплати за навчання щорічно на період навчання та половини суми оплати за проживання в гуртожитку на період навчання) у розмірі 1211.20 грн, про що надати суду оригінали платіжних документів.

Для усунення недоліків позовної заяви позивач має подати до суду в письмовому вигляді позовну заяву в новій редакції та у відповідному примірнику для відповідача з урахуванням наведених в даній ухвалі недоліків щодо її змісту.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання залишити без руху.

2. Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.

3. Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Климчук