Справа № 177/81/24
Провадження № 2/177/284/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Строгової Г.Г.

за участі

секретаря судового засідання Дятел К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту реєстрації шлюбу, про визначення часток у спільному майні подружжя, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, у тому числі і на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя 04.07.2005 ОСОБА_5 склав заповіт, яким належний йому житловий будинок заповів їй, ОСОБА_6 .

При звернені до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановою нотаріуса від 27 червня 2023 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що титульним власником спадкового майна, а саме житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але спадкове майно було набуте померлим у зареєстрованому шлюбі з дружиною ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак кожному з подружжя належить шлюбна доля у вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити не можливо. Крім того, з поданих документів не вбачається факт реєстрації шлюбу між померлим подружжям, а саме в Повному витязі з ДРРП щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_7 , прізвище після укладення шлюбу « ОСОБА_8 », а в свідоцтві про смерть прізвище померлої вказано « ОСОБА_9 ».

Вважає, що розбіжності у написанні прізвища батьків виникли внаслідок різного перекладу прізвища з російської на українську мову.

У зв`язку з вищезазначеними обставинами та неможливістю оформлення належним чином позивачем спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батьків ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , просить суд:

- встановити факт реєстрації шлюбу між її батьками, а саме між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , 1943 року народження, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований 11.04.1963 року, про що у Красинській сільській раді Софіївського району Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів цивільного стану вчинено актовий запис № 7 від 11 квітня 1963 року;

- визначити, що частка ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за життя становила 1/2 частку;

- визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 70,3 кв. м., житловою 42,3 кв. м, з належними до нього будівлями і спорудами В та В1 - літня кухня, Д1 - погріб, Е1 - сарай, Ж1 - сарай, І водоколонка, №1,2 огорожа, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування.

Ухвалою судді від 22 січня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою представника позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 41).

13 березня 2024 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 117).

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від позивача надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 115).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, кожен окремо, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували (а.с. 113,114).

Представники відповідача - Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, причини неявки не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 109,118).

В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 16). Після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй за життя майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належний йому за життя майно, у тому числі і на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 04.09.2001 року на підставі рішення від 12 червня 2001 року виконавчого комітету Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ХVІІІ сесії ХХІІІ скликання, зареєстрованого в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі №35-576 під реєстровим № 13296, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (а.с. 23) та довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» № 83 від 02.02.2024 (а.с. 92).

На підставі Розпорядження голови Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 11.02.2016 р. № 37-4/VІІ село Леніна Криворізького району Дніпропетровської області перейменовано на село Садове (а.с. 21).

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя 04 липня 2005 року ОСОБА_5 на випадок смерті здійснив розпорядження своїм майном, згідно якого належний йому за життя житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 заповів доньці ОСОБА_1 - позивачу по справі, а належну йому земельні ділянку площею 6,2915 га, розташовану на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області заповів сину ОСОБА_3 -відповідачу по справі, що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Бортнік Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за №94 (а.с. 15), що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Садкового реєстру (Заповіти/спадкові договори) № 67566857 від 01.12.2021 (а.с. 77 зворот-78).

З копії спадкової справи № 427/2017 заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 47-83), вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернувся син померлого ОСОБА_3 - відповідач по справі, який 01.12.2021 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6,2915 га, розташовану на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Також, з заявою про прийняття спадщини за заповітом 27.06.2023 звернулася донька померлого ОСОБА_1 - позивач по справі. Інші особи з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй постановою нотаріуса від 27 червня 2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що титульним власником спадкового майна, а саме житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але спадкове майно було набуте померлим у зареєстрованому шлюбі з дружиною ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак кожному з подружжя належить шлюбна доля у вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити не можливо. Крім того, з поданих документів не вбачається факт реєстрації шлюбу між померлим подружжям, а саме в Повному витязі з ДРРП щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_7 , прізвище після укладення шлюбу « ОСОБА_8 », а в свідоцтві про смерть прізвище померлої вказано « ОСОБА_9 » (а.с. 22)

Пунктом 4 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 25.05.1998 року N 15), роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 3 від 13 липня 2021 року, вбачається, що 11 квітня 1963 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_7 , після укладення шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.17). В той час, як в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 прізвище померлої вказано « ОСОБА_9 (а.с. 60 зворот -61).

Як зазначила в позові позивач і ці доводи ніким та нічим не спростовані, розбіжності у написанні прізвища її батьків у свідоцтвах про смерть виникли внаслідок різного перекладу прізвища з російської на українську мову, що не оспорено відповідачами по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надали заяви про визнання позову.

З копій свідоцтв про народження позивача та відповідачів, вбачається, що їх батьками російською мовою зазначено: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_4 (а.с. 9,12,14).

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований 11.04.1963 року, про що у Красінській сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів цивільного стану вчинено актовий запис № 7 .

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11 квітня 1963 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_7 після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище - « ОСОБА_8 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 3 від 13 липня 2021 року (а.с.60-61).

В період шлюбу, а саме 04.09.2021 року на підставі рішення Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ХVІІ сесії ХХІІІ скликання від 12 червня 2001року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23, 92).

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент виникнення права власності у ОСОБА_5 майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки за життя подружжя ОСОБА_8 , їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також враховуючи принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності, який не змінений законом чи рішенням суду, частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності за життя належало по 1/2 частці нерухомого майна.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належну їй за життя 1/2 частину спірного домоволодіння.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її чоловік ОСОБА_5 , донька ОСОБА_1 - позивач по справі та сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відповідачі по справі, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 3 від 13 липня 2021 року (а.с.60-61) та копії свідоцтв про народження (а.с. 9,12,14).

З копії спадкової справи № 517 заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 96-107), вбачається, що 16.12.2008 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся син померлої ОСОБА_2 - відповідач по справі, який 16.12.2008 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6,1614 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Також, звернувся чоловік померлої ОСОБА_5 з заявою про відмову від обов`язкової частки у спільному майні подружжя. Інші особи з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з довідки Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 01.10.2008 року, ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за вказаною адресою були зареєстрований її чоловік ОСОБА_5 та донька ОСОБА_1 (а.с. 65).

Отже, оскільки сини померлої ОСОБА_4 у встановлений законом строк не звернулися з заявами про прийняття чи відмову від спадщини за законом після смерті матері на спірний житловий будинок, тому чоловік померлої ОСОБА_5 та донька ОСОБА_1 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняли спадщину після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1/4 частині спірного житлового будинку, однак юридично її не оформили.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності 3/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 1/4 частину зазначеного житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом та за законом після смерті батьків, однак позбавлена можливості в позасудовому порядку захистити свої спадкові права.

Щодо вимоги позивача про визначення частки у праві спільної сумісної власності за ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона задоволенню не підлягає, оскільки не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 315,319 ЦПК України, ст. ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, ст. ст. 16, 368, 372, 377,1217, 1220, 1218, 1267, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту реєстрації шлюбу, про визначення часток у спільному майні подружжя, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований 11.04.1963 року, про що у Красінській сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів цивільного стану вчинено актовий запис № 7.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А-1 загальною площею 70,3 кв.м, житловою 42,3 кв.м та господарських будівель та споруд: літньої кухні - В, В1, погрібу - Д1, сараю - Е1, сараю - Ж1, водоколонки - І, огорожі, воріт - №1, №2, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А-1 загальною площею 70,3 кв.м, житловою 42,3 кв.м. та господарських будівель та споруд: літньої кухні - В, В1, погрібу - Д1, сараю - Е1, сараю - Ж1, водоколонки - І, огорожі, воріт - №1, №2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суд.

Суддя: Г.Г. Строгова