Справа 165/485/21
Провадження 2/165/14/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання нерухомого майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання нерухомого майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 04 листопада 2006 року, який рішенням Нововолинського міського суду від 29 березня 2019 року був розірваний. Під час шлюбу ними було набуто спільне майно, а саме у 2013 році придбане будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також земельної ділянки, на якій воно розташоване. Вказане будинковолодіння було зареєстроване на неї. У шлюбі у них народились двоє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_4 , 2007 року народження; син ОСОБА_5 , 2010 року народження, які після розірвання шлюбу залишились зареєстрованими та проживали з нею за вказаною адресою до листопада 2020 року. З травня 2018 року відповідач у даному будинку не проживає, участі у витратах по його утриманню не приймає, добровільно вирішити питання про поділ спільного майна не бажає. У зв`язку з цим вона змушена була звернутись до суду із позовом про поділ майна подружжя, на даний час справа ще перебуває на розгляді суду. Весь тагар утримання будинку вона несе самостійно. Зазначає, що за період з травня 2018 року по листопад 2020 року нею, як співвласником будинку, що є спільною власністю подружжя, понесено витрати на його утримання в сумі 37468,49 грн., а саме 30 868,49 грн. по оплаті за газопостачання та 6600,00 грн. по оплаті за централізовану охорону будинку. Просить стягнути з відповідача на її користь половину витрат на утримання за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, понесених нею за період з травня 2018 року по листопад 2020 року в сумі 18734,25 грн., та стягнути судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Додатково пояснила, що на адвокатський запит ТОВ «Волиньгаз збут» повідомило, що за адресою: АДРЕСА_1 було поставлено 3868,86 куб.м. природного газу за період з 01.05.2018 по 30.11.2020 і за цей же період на рахунок ТОВ «Волиньгаз збут» надійшло 29077,17 грн. оплати за надані послуги. Також згідно інформації АТ «Волиньгаз» ОСОБА_2 сплатила за спожитий газ за період з травня 2018 року по листопад 2020 року 30868,49 грн. Нарахування за послуги розподілу (доставки) газу за вказаною адресою проводилось із 01.01.2020. За період з січня 2020 року по листопад 2020 року оплачено за послуги у розмірі 1791,32 грн. Відтак стверджує, що загальна сума понесених позивачем ОСОБА_2 витрат на утримання будинку відповідає заявленій у позові сумі оплати за газопостачання будинку, які позивач сплатила одноосібно. Зазначила також, що ОСОБА_2 користувалась субсидією у зв`язку з неможливістю самотужки оплачувати комунальні послуги, яка призначалась їй адресно та безповоротно. Не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 141-142). Відзиву у встановлений судом строк та будь-яких інших заяв до суду не подали.

Відповідно до ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , господарські будівлі та споруди, а також земельна ділянка, на якій вони розташовані, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 березня 2019 року (а.с.4-5).

Із повідомлення АТ «Волиньгаз» слідує, що за особовим рахунком відкртитим на позивача ОСОБА_2 за вищевказаною адресою сплачено за спожитий газ за період з травня 2018 року по листопад 2020 року 30868,49 грн. Нарахування за послуги розподілу (доставки) газу за вказаною адресою проводилось із 01.01.2020, за період з січня 2020 року по листопад 2020 року оплачено за послуги 1791,32 грн. (а.с.6-7).

Згідно довідки, виданої директором ДП «Арсенал СТ-5» ТзОВ «Арсенал СТ» 25.01.2021, ОСОБА_2 сплатила за період з 01.05.2018 по 30.11.2020 6600,00 грн. за надані послуги централізовану охорону будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до повідомлення АТ "Волиньгаз" нарахування за послуги розподілу (доставку) газу абонент ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 проводилось з 01.01.2020 по 11. 2020 включно, оплачено за послуги розподілу (доставку) газу в сумі 1791,32 грн. (а.с.63).

Відповідно до повідомлення АТ "Волиньгаз" (а.с.135) постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 у період з травня 2018 року по листопад 2020 року включно не здіснювалось, оскільки ліцензію Товариству на право провадження господарської діяльності зокрема з постачання природного газу було анульовано.

Повідомленням Управління соціального захисту населення виконавчого кометету Нововолинської міської ради Волинської області від 11.03.2024 підтверджується, що у період з червня 2019 року по квітень 2020 року ОСОБА_2 перебувала на обліку як одержувач житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, субсидія надавалась у безготівковій грошовій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» (а.с.137).

Копією повідомлення ТОВ "Волиньгаз збут" (а.с.146), підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 було поставлено 3868,86 куб.м. природного газу за період з 01.05.2018 по 30.11.2020 і за цей же період на рахунок ТОВ «Волиньгаз збут» надійшло 29077,17 грн. оплати за надані послуги, в тому числі 5675,28 грн. монетизованої субсидії.

Відповідно до положень ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно зі ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини 3 статті 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Згідно із ст.319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до вимог ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 540 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька боржників, то кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №372/504/17, провадження №14-325цс18 викладено правову позицію, що майно набуте подружжям за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними.

Згідно з чинним законодавством всі співвласники зобов`язані нести витрати на управління, утримання та збереження спільного майна, незалежно від факту проживання у належній їм на праві власності квартирі.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ні позивачем, ні його представником не надано суду жодних доказів на підтвердження позовних вимог, а саме те, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, та що цей шлюб був розірваний, тому суд позбавлений можливості встановити, те, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , господарські будівлі та споруди, а також земельна ділянка, на якій вони розташовані були придбані сторонами під час шлюбу і являються спільною сумісною власністю подружжя.

Суд критично відноситься до повідомлень АТ "Волиньгаз" Володимир-Волинське відділення (а.с.6-7), повідомлення АТ "Волиньгаз" (а.с.63), копії повідомлення ТОВ "Волиньгаз збут" (а.с.146), оскільки з цих документів неможливо встановити хто саме сплачував за надані послуги.

Відповідно повідомлень Відділу "Центру надання адміністративних послуг" (а.с.16), відомостей УДМС України у Волинській області (а.с.17) наданих на запит суду зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 значиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які вони посилабться як на підставу своїх вимог, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, тому судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. та 700 грн., а всього 3608 грн., що підтверджується документально (а.с.3, 12, 114) суд залишає за позивачем ОСОБА_2 .

Керуючись ст.2, ст.5, ст.10, ст.11, ст.12, ст.13, ст.89, ст.206, ст.258, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.322 ЦК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання нерухомого майна - житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін у справі:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 08 квітня 2024 року.

Головуючий суддя підпис А.В.Василюк