Справа № 645/7054/23
Провадження № 2/645/602/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судових засідань Базаки А.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Полтєва Інна Олексіївна про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

11.12.2023 року ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Мойсюка А.М. звернулася до суду з вказаним позовом та просила: надати їй додатковий строк для вступу у спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_6 терміном 2 місяці, стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та 536,80 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 40 000 грн.

Свої позовні вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 є онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25.11.2016 р. ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений секретарем Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Ромазановою К.В., зареєстрований в реєстрі за №104, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, а також все те, на що остання матиме право за законом чи заповітом заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилась спадщина. На день смерті ОСОБА_6 на праві власності належала, зокрема, частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 є сином спадкодавиці, а ОСОБА_5 - чоловіком спадкодавиці, тобто спадкоємцями за законом першої черги спадкування. 13.11.2023 р. зі слів спадкодавців першої черги спадкування позивачці стало відомо про наявність складеного ОСОБА_6 на її користь заповіту та заведену спадкову справу. Позивач зазначає, що до 13.11.2023 р. їй жодним чином не було відомо про наявність вказаного заповіту, а також копії та оригіналу заповіту від 25.11.2016 р. вона не мала. Таким чином, оскільки ОСОБА_3 не є спадкоємицею за законом першої черги спадкування після смерті ОСОБА_7 , про наявність складеного заповіту на її користь вона і гадки не мала, жодних повідомлень від нотаріуса не отримувала, а від відповідачів не надходило жодних відомостей про наявність заповіту та заведеної спадкової справи. 13.11.2023 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Полтєвої І.О. з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 . Однак, приватним нотаріусом ХМНО Полтєвою І.О. винесено постанову від 13.11.2023 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, 13.11.2023 р. позивач звернулась до ПН ХМНО ОСОБА_8 з письмовою заявою про надання копії заповіту та витягу про реєстрацію спадкової справи №59/2023. Однак, лише 16.11.2023 р. ПН ХМНО ОСОБА_8 надано позивачу копію заповіту та витяг про реєстрацію спадкової справи. Позивач зазначає, що приватному нотаріусу було відомо про складення заповіту на її користь, так само як і відповідачам по справі, проте ОСОБА_3 не було повідомлено про існування такого заповіту. Враховуючи викладене, вважє, що строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом пропущено з поважних причин.

Також зазначив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.12.2023 р. відкрито загальне позовне провадження у справі.

11.01.2024 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву представника ОСОБА_4 - адвоката Козаренко Н.Ю., в якому представник просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилалась на те, що на момент смерті ОСОБА_6 21 квітня 2023 р., відповідач ОСОБА_4 був зареєстрований та фактично проживав разом зі своєю покійною матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Організацією поховання та витратами на поховання ОСОБА_6 займався виключно ОСОБА_4 , позивач не була присутньою на похованні своєї рідної бабусі та з 2019 року не відвідувала і не телефонувала їй, зовсім не спілкувалась з покійною бабусею. Після смерті ОСОБА_6 залишилась спадщина та 09.08.2023 р. ПН ХМНО ОСОБА_8 було заведено спадкову справу №59/2023 у спадковому реєстрі за №71062438. Крім того, 09.08.2023 р. ОСОБА_4 одразу звернувся до ПН ХМНО ОСОБА_8 з заявою, відповідно до якої відповідач ОСОБА_4 повністю відмовився від спадщини на користь свого батька та чоловіка померлої - ОСОБА_5 . Таким чином, на момент звернення позивача з позовом в грудні 2023 р. відповідач ОСОБА_4 вже не є спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті своєї матері, тобто не є учасником спадкової справи №59/2023 та своїми тими чи іншими діями не порушив права та інтереси позивача, також ніяким чином не перешкоджав позивачу своєчасно звернутись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Крім того, відповідач ОСОБА_4 не був зобов`язаний повідомляти ОСОБА_3 про наявність того чи іншого заповіту, займатись її розшуком, та відповідач взагалі не володів інформацією про існування цього заповіту від 25.11.2016 р., оскільки не є особою, якій взагалі видавався цей документ. Відповідно до заповіту від 25.11.2016 р., він складений на ім`я онуки ОСОБА_3 покійною бабусею ОСОБА_6 , який посвідчений о 13:00 год. секретарем Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_9 , зареєстрований в реєстрі за №104. Доказів того, що саме відповідач ОСОБА_4 зобов`язаний був повідомити онуку покійної бабусі про наявність заповіту позивачем не надано, такий обов`язок не покладено на ОСОБА_4 і самими умовами заповіту. Також, посилались на те, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем у справі, оскільки не є спадкоємцем та відмовився від спадщини на користь батька ОСОБА_5

17.01.2024 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву представника ОСОБА_5 - адвоката Козаренко Н.Ю., в якому представник просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилалась на те, що на момент смерті ОСОБА_6 21 квітня 2023 р., відповідач ОСОБА_5 був зареєстрований та фактично проживав разом зі своєю покійною дружиною за адресою: АДРЕСА_2 . Посилались на те, що організацією поховання та витратами на поховання ОСОБА_6 займався виключно син покійної - ОСОБА_4 , позивач не була присутньою на похованні своєї рідної бабусі та з 2019 року не відвідувала і не телефонувала їй, зовсім не спілкувалась з покійною бабусею. Після смерті ОСОБА_6 залишилась спадщина та 09.08.2023 р. ПН ХМНО ОСОБА_8 було заведено спадкову справу №59/2023 у спадковому реєстрі за №71062438. Крім того, 09.08.2023 р. ОСОБА_4 одразу звернувся до ПН ХМНО ОСОБА_8 із заявою, відповідно до якої відповідач ОСОБА_4 повністю відмовився від спадщини на користь свого батька та чоловіка померлої - ОСОБА_5 . Таким чином, на момент звернення позивача з позовом в грудні 2023 р. відповідач ОСОБА_4 вже не є спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті своєї матері, тобто не є учасником спадкової справи №59/2023 та своїми тими чи іншими діями не порушив права та інтереси позивача, також ніяким чином не перешкоджав позивачу своєчасно звернутись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Крім того, відповідач ОСОБА_5 не був зобов`язаний повідомляти ОСОБА_3 про наявність того чи іншого заповіту, займатись її розшуком, та відповідач взагалі не володів інформацією про існування цього заповіту від 25.11.2016 р., оскільки не є особою, якій взагалі видавався цей документ. Відповідно до заповіту від 25.11.2016 р., він складений на ім`я онуки ОСОБА_3 покійною бабусею ОСОБА_6 , який посвідчений о 13:00 год. секретарем Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_9 , зареєстрований в реєстрі за №104. Доказів того, що саме відповідач ОСОБА_5 зобов`язаний був повідомити онуку покійної бабусі про наявність заповіту позивачем не надано, такий обов`язок не покладено на ОСОБА_5 і самими умовами заповіту. Також, представник зазначила, що ОСОБА_5 має заповіт від 13.10.2020 р., складений на його ім`я покійною дружиною ОСОБА_6 , який посвідчений о 14:10 год. секретарем Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_9 , зареєстрований в реєстрі за №32, з якого вбачається, що цей заповіт посвідчено пізніше, ніж заповіт від 25.11.2016 р., що складений на ім`я позивача. Також вказала, що заповіт позивача оформлявся в сільській раді, та у цьому разі у заповіті від 25.11.2016 р. необхідно було проставити відмітку про відсутність тих чи інших змін після його оформлення. У заповіті від 25.11.2016 р. повинна бути певна відмітка або запис повноважного працівника Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про наявність заповіту від 13.10.2020 р. Крім того, позивач залучає в якості третьої особи приватного нотаріуса ХМНО Полтєву І.О., однак при розгляді справи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносин із спадкування та заінтересованими особами. Позивачем не надано доказів по суті позовних вимог у справі та не повідомляється, яким саме чином та коли стало відомо про наявність заповіту від 25.11.2016 р. у даному випадку відповідачам та нотаріусу, та в матеріалах справи відсутні докази того, що органом місцевого самоврядування належним чином передано інформацію про включення відомостей до комп`ютерної бази даних, що містить відомості про заповіти та спадкові справи до єдиного реєстру заповітів та спадкових справ або взагалі чи передавались такі відомості. Більш того, позивачем навіть не надано копії реєстру для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування, відповідно до якого внесено запис про вчинення нотаріальних дій, а саме - складення та посвідчення заповіту від 25.11.2016 р. на онуку ОСОБА_3 та, як наслідок, відсутній витяг зі Спадкового реєстру про наявність заповіту від 25.11.2016 р. Тому твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку та наявності поведінки відповідача ОСОБА_5 та нотаріуса в даному випадку є неоднозначними і недоказовими. Крім того, позивачем не надано доказів, що онука, з метою реєстрації заяви про прийняття спадщини зверталась до свого дідуся, що є відповідачем 2 - ОСОБА_5 з пропозицією відносно надання письмової згоди, та подання ОСОБА_5 нотаріусу такої письмової заяви про не заперечення прийняти спадщину ОСОБА_3 . В матеріалах справи до позову лише додано заяву позивача від 13.11.2023 р. до нотаріуса про отримання копії заповіту та витягу про реєстрацію спадкової справи, та в матеріалах справи відсутнє звернення позивача щодо роз`яснення, чому неможливо зареєструвати заяву про прийняття спадщини та що це неможливо здійснити за письмовою згодою спадкодкоємця, який прийняв спадщину відповідно до ст. 1272 ЦК України.

29.01.2024 р. до суду надійшла відповідь на відзив сторони позивача. Так, представник позивача посилався на те, що твердження відповідача 2 щодо відсутності позивача під час поховальної процесії бабусі 21.04.2024 р. жодним чином не впливає на вирішення справи та не позбавляє останню права на обраний спосіб захисту порушених прав. Повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача народився син ОСОБА_10 , позивачу не було повідомлено про смерть бабусі, на її думку, з метою уникнення зайвих переживань породіллі. Посилаючись на роз`яснення Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 16.05.2023 р. відповідач 2 лише констатує факт того, що відповідач 1, подавши заяву про відмову від права на спадщину, у разі звернення ним до суду з позовом про визнання додаткового строку на прийняття спадщини за результатами такого позову матиме відмову в задоволенні позову. Вказане роз`яснення не позбавляє права позивача звернутись до суду з позовом за захистом своїх прав. Оскільки позивач не є спадкоємицею першої черги за законом після померлої ОСОБА_7 , про наявність складеного заповіту вона і гадки не мала, жодних повідомлень від нотаріуса не отримувала, а від відповідачів не надходило жодних відомостей про наявність заповіту та заведеної спадкової справи, остання не мала підстав для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, оскільки відповідачі вже вважались такими, що прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач не могла реалізувати свого права через відсутність обізнаності щодо наявності заповіту. Тобто, при наявності заповіту належне повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини є обов`язком саме нотаріуса, який зобов`язаний після встановлення наявності заповіту спадкодавця вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це в пресі. Приватний нотаріус Полтєва І.О. маючи ще до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини оригінал заповіту від 25.11.2016 р., складеного на ім`я позивача, актуальну адресу проживання позивача не вчинила жодних дій, передбачених порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо повідомлення позивача про наявність складеного заповіту, у зв`язку з чим позивач не звернулась з заявою про відкриття спадщини у належний строк. Вказав, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Щодо наявності заповіту від 13.10.2020 р. складеного ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_11 позивачу не було відомо до отримання відзиву на позовну заяву, як і зміст вказаного заповіту на сьогоднішній день невідомий. Також позивачу не зрозумілі твердження відповідача 2, викладені у відзиві, зокрема, яким чином у заповіті від 25.11.2016 р. повинна бути певна відмітка або запис уповноваженого працівника Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про наявність змін після його оформлення, а саме про наявність заповіту від 13.10.2020 р. Так, якщо заповідач складає новий заповіт, який не змінює повністю всі умови попереднього заповіту, попередній заповіт буде вважатись дійсним у тій частині, в якій він не суперечить новому заповіту.

Ухвалою суду від 13.02.2024 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Мойсюк А.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 адвокат Козаренко Н.Ю. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Посилалась на те, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем у справі, оскільки відмовився від прийняття спадщини на користь свого батька ОСОБА_5 .

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Полтєва Інна Олексіївна в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що позивач ОСОБА_3 є онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.06.2022 р. вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 09 червня 2022 року уклали шлюб, про що зроблений актовий запис №584. Після укладення шлюбу ОСОБА_13 змінила прізвище на « ОСОБА_14 ».

25.11.2016 р. ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений секретарем Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_9 , зареєстрований в реєстрі за №104, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, а також все те, на що остання матиме право за законом чи заповітом заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане повторно серії НОМЕР_2 від 25.07.2023 року.

Після смерті ОСОБА_6 залишилась спадщина та 09.08.2023 р. приватним нотаріусом ХМНО Полтєвою І.О. було заведено спадкову справу №59/2023 у спадковому реєстрі за №71062438.

13.11.2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Полтєвої І.О. з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6

13.11.2023 року приватним нотаріусом ХМНО Полтєвою І.О. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заявником порушено строк прийняття спадщини.

Також, в матеріалах справи міститься заповіт від 13.10.2020 р., складений на ім`я ОСОБА_5 його покійною дружиною ОСОБА_6 , який посвідчений о 14:10 год. секретарем Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Ромазановою К.В., зареєстрований в реєстрі за №32, з якого вбачається, що належний ОСОБА_6 житловий будинок, що знаходиться на території Рокитненської сільської ради за адресою: АДРЕСА_3 вона заповідала ОСОБА_5 .

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 13.02.2024 р. приватним нотаріусом ХМНО Полтєвою І.О. була надана копія спадкової справи №59/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 . Так, в матеріалах вказаної спадкової справи містяться зокрема: інформаційні довідки зі Спадкового реєстру, заява ОСОБА_4 про відмову від спадщини на користь свого батька ОСОБА_5 від 09.08.2023 р., копія свідоцтва про укладення шлюбу 08.02.1975 року ОСОБА_5 та ОСОБА_15 , копія заповіту від 13.10.2020 року, складеного на ім`я ОСОБА_5 його покійною дружиною ОСОБА_6 , копія заповіту від 25.11.2016 року, складеного ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_16 , заява ОСОБА_3 від 13.11.2023 р. про прийняття спадщини, постанова приватного нотаріуса ХМНО Полтєвої І.О. про відмову ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

На підставі вимог статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частинами 1 та 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити частково і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач надав належні та допустимі докази поважності пропущеного строку для прийняття спадщини.

Оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті бабусі з поважних причин, в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку, визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 р. в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Зазначений висновок висловлено також у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 705/3876/18, від 19.08.2020 у справі № 639/6295/16-ц (провадження № 61-36683св18), від 14.07.2020 у справі № 686/23977/18, від 08.07.2020 у справі № 612/808/18.

Суд на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом вбачається, що в матеріалах спадкової справи №59/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 міститься, зокрема, заява ОСОБА_4 про відмову від спадщини на користь свого батька - ОСОБА_5 від 09.08.2023 р.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 відмовився від спадщини на користь свого батька - ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем, тому позовні вимоги до останнього не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у загальному розмірі 1610,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Полтєва Інна Олексіївна про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , суму судового збору в загальному розмірі 1610 грн. 40 коп.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач 1: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач 2: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Полтєва Інна Олексіївна, місцезнаходження: м. Харків, Салтівське шосе, буд. 244.

Повний текст судового рішення виготовлений 05.04.2024 р.

Суддя Г. С. Шевченко