Справа № 676/1140/24
Номер провадження 2/676/1136/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді - Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу № 676/1140/24 за позовом ОСОБА_1 до Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, про визнання права власності на майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

16.02.2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

Ухвалою суду від 19.02.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

11.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи.

Обгрунтовуючи позовні вимоги представник позивачки ОСОБА_2 , який представляє інтереси на підставі ордера серії ВХ № 1037429 від 12.12.2022 року, вказує, що відповідачка в 2009 році звернулася до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації із заявою про надання житла. Рішенням № 7 двадцять дев`ятої сесії сільської ради V скликання від 26.05.2010 року їй надано дозвіл на проживання у квартирі по АДРЕСА_1 , яка потребує капітального ремонту. Фактично з 2010 року по сьогоднішній день вона проживає в даній квартирі, провела капітальний ремонт, сплачує комунальні послуги. Вона звернулася до відповідача з приводу безоплатної приватизації житла,але їй було відмовлено, тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , через електроний суд подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника. Просить суд позовні вимоги задовольнити.

Сільський голова Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Т.Криворучко подала заяву про розгляд справи без участі представника Жванецької сільської ради, та при вирішенні справи повністю покладаються на думку суду.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін.

Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 18 лютого 2009 року ОСОБА_1 звернулася до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації із заявою про надання житла.

Листом № І-220 від 04.03.2009 року, Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація, повідомила, що відомче житло на території району є і знаходиться на балансі сільських рад або майнових кооперативів, але потребує капітального ремонту.

Позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про надання житла у Завальську сільську раду Кам`янець-Подільського району.

Згідно рішення № 7, 29 сесії сільської ради V скликання від 26.05.2010 року надано дозвіл ОСОБА_1 на проживання у квартирі по АДРЕСА_1 , яка потребує капітального ремонту.

З 2010 року ОСОБА_1 безперервно проживає у даній квартирі АДРЕСА_2 , яка є її єдиним житлом, провела капітальний ремонт та привела її до житлового стану. Також сплачує комунальні послуги, що підтверджується копіями абонентських книжок, номер особового рахунку НОМЕР_1 за період 2011-2022 роки.

На виконання Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 05.02.2015 року, Завальська сільська рада увійшла до складу Жванецької сільської ради.

05.02.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Жванецької сільської ради з приводу безоплатної приватизації житла, в якому вона проживає понад десятилітній період та відкрито, безперервно володіє ним.

Однак, у відповідь на вказане звернення Жванецької сільської ради повідомила, що житловий фонд на території Жванецької сільської ради в селі Завалля, не перебуває у повному господарському віддані або оперативному управлінні сільської ради.

Частиною 1 статті 344 Цивільного кодексу України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно частини 4 вказаної статті, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

У пункті 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Зокрема, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права.

У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно володіє майном і понад 10 років, продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю.

Керуючись ст. 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 квітня 2024 року.

Суддя Л. М. Шевцова