Єдиний унікальний номер справи 333/242/24
Номер провадження 2/333/1932/24
25 березня 2024 року місто Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого - судді секретаря судового засідання Стоматова Е.Г. Бережної Д.О.
09 січня 2024 року, позивач - Акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі регіональної філії «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за оплату комунальних платежів в сумі 16 111 гривні 25 копійок та, крім того, судового збору в розмірі 2 684,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі наказу від 04.01.1999 року, №8, «Про введення до експлуатації гуртожитку локомотивного депо» введено до експлуатації будівлю гуртожитку локомотивного депо. На підставі ордеру від 08.11.2001 року, №ТЧ-14, ОСОБА_1 отримала право на заняття з кімнати у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 житловою площею 14,1 кв.м.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права дана будівля на праві господарського відання знаходиться у право користувача акціонерного товариства «Українська залізниця».
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року, №938, змінено тип Публічного Акціонерного товариства «Українська залізниця» та перейменовано його в Акціонерне товариство «Українська залізниця», про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.11.2018 року, до Статуту Акціонерного товариства «Українська залізниця» (пункт 3) внесені відповідні зміни.
На підставі наказу (розпорядження) 254/ос від 02.01.2008 ОСОБА_1 прийнята на роботу прибиральником виробничих приміщень, дільниці поточного ремонту та технічного обслуговування електропоїздів відокремленого підрозділу «Запорізьке моторвагонне Депо». Згідно довідки від 21.12.2023 року, №1821, - відповідач на теперішній час залишається працівником структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо», проте з травня 2022 року за нез`ясовних обставин на робочому місці відсутня.
07.12.2018 року між структурним підрозділом «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (далі - позивач) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладений Договір найму житлової площі від 07.12.2018 року, №5 (далі - Договір №5).
Відповідно до пункту 1 Договору №5 відповідачці, на підставі ордеру для постійного проживання, - надано у користування кімнату за адресою: АДРЕСА_3 , а відповідач зобов`язалася своєчасно сплачувати кошти за проживання в гуртожитку, у тому разі за членів своєї сім`ї, за встановленими ставками.
Згідно п. 3.2.2 Договору №5 Наймач зобов`язаний своєчасно сплачувати платні послуги за проживання в розмірі встановленому розрахунком, затвердженому власником гуртожитку(балансоутримувачем).
У відповідності до п. 5.1. Договору №5 Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє постійно.
Починаючи з березня 2022 року за відповідачем утворилась заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг за проживання у гуртожитку. Ніяких заяв зі сторони відповідача стосовно проживання у гуртожитку на адресу позивача не надходило.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10 січня 2024 року відкрито провадження по справі. Одночасно вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників процесу.
У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Заяв з проханням розглядати справи без її участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надано.
Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 25 березня 2024 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
На підставі наказу від 04.01.1999 року, №8, «Про введення до експлуатації гуртожитку локомотивного депо» введено до експлуатації будівлю гуртожитку локомотивного депо.
На підставі ордеру від 08.11.2001 року, №ТЧ-14, ОСОБА_1 отримала право на зайняття кімнати №5 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 житловою площею 14,1 кв.м.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права дана будівля на праві господарського відання знаходиться у право користувача акціонерного товариства «Українська залізниця».
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року, №938, змінено тип Публічного Акціонерного товариства «Українська залізниця» та перейменовано його в Акціонерне товариство «Українська залізниця», про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.11.2018 року, до Статуту Акціонерного товариства «Українська залізниця» (пункт 3) внесені відповідні зміни.
На підставі наказу (розпорядження) №254/ос від 02.01.2008 року ОСОБА_1 прийнята на роботу прибиральником виробничих приміщень дільниці поточного ремонту та технічного обслуговування електропоїздів відокремленого підрозділу «Запорізьке моторвагонне Депо».
07.12.2018 року між структурним підрозділом «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (далі - позивач) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладений Договір найму житлової площі від 07.12.2018 року, №5 (далі - Договір №5).
Відповідно до пункту 1 Договору №5 відповідачці, на підставі ордеру для постійного проживання, - надано у користування кімнату за адресою: АДРЕСА_4 , а відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати кошти за проживання в гуртожитку, у тому разі за членів своєї сім`ї, за встановленими ставками.
Згідно п. 3.2.2 Договору №5 Наймач зобов`язаний своєчасно сплачувати платні послуги за проживання в розмірі встановленому розрахунком, затвердженому власником гуртожитку (балансоутримувачем).
У відповідності до п. 5.1. Договору №5 Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє постійно.
Починаючи з березня 2022 року за відповідачем утворилась заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг за проживання у гуртожитку. Ніяких заяв зі сторони відповідача стосовно проживання у гуртожитку на адресу позивача не надходило.
Згідно довідки від 21.12.2023 року, №1821, - відповідач залишається працівником структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне депо», проте - з травня 2022 року за нез`ясовних обставин на робочому місці відсутня.
За змістом статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.(стаття 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»)
Відповідно до статті 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З викладеного слід зробити висновок про те, що правовідносини, які склалися між структурним підрозділом «Запорізьке моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (балансоутримувач), як наймодавцем та наймачем ОСОБА_1 , є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.
За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Акціонерне товариство «Українська залізниця» забезпечує постачання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, послуг з розподілу електроенергії, тарифи на які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
У відповідності до Експлуатаційного погодження №2 на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 30.11.2020 237-ТУ-3 ЕА/20 затверджені тарифи на водопостачання та водовідведення.
На підставі протокольного рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 20.03.2020 № Ц- 45/24 Ком.т. затверджено порядок укладання внутрішніх зобов`язань в АТ «Укрзалізниця» та здійснення контролю за їх виконанням, згідно з додатком 2 до протоколу.
Згідно з п. 1.3. Порядку укладання внутрішніх зобов`язань в АТ «Укрзалізниця» дія положень Порядку укладання внутрішніх зобов`язань не застосовуються щодо послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, послуг з розподілу електроенергії, тарифи на які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Надалі Наймач витрати по водопостачанню та очищенню стоків нараховував згідно тарифу визначену на підставі АВІЗО іншою філією АТ «Укрзалізниця» від 30.06.2022, №212 та від 30.03.2023 №146 з подальшим розподілом.
У відповідності до п.15 примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою КМУ від 20.06.2018року, № 498 особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абз.1 п.14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 61, 64, 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Відповідно до вимог статей 67 і 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами.
У осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення (частини 1 та 2 статті 64 Житлового кодексу ).
Відповідно до статті 5 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку ; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово- комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово комунальних послуг.
У відповідності до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги, у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.
Згідно ордеру від 08.11.2001 № ТЧ-14 ОСОБА_1 отримала право на заняття з родиною в кількості 3 осіб кімнати у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 житловою площею 14,1 кв.м.
Пунктом 5 наказу від 04.01.1999 року, №8, визначено, що кожний мешканець гуртожитку з членами своєї сім`ї вписаними в ордер, особисто проводить реєстрацію проживання з відповідною відміткою у домовій книзі гуртожитку.
18.12.2023 комісією у складі: головного інженера ОСОБА_2 , помічника начальника з кадрових питань ОСОБА_3 , головного механіка ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 було проведено огляд гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду також було опитано мешканців вказаного гуртожитку.
Комісією під час огляду було встановлено, що мешканка кімнати ОСОБА_1 в гуртожитку з березня 2022 року не з`являлась, а члени її сім`ї періодично на протязі 2022 - 2023 років з`являються у гуртожитку.
Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 , №2136-IX, у період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником.
Відповідачу альтернативними засобами зв`язку було направлено листи від 22.08.2023 року, №1487, та 18.09.2023року, № 1543, яким повідомлялось що відповідач має заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги, однак відповіді на вказані листи Наймодавець не отримував.
Відповідно до статті 263 ЦПК України: при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суд.
На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях.
Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно.
Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір у сумі 2 684 гривень 00 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст.141,142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 25 березня2024 року.
Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов