РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Савченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно перерахованих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

26.10.2023 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача надміру виплачені кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання в розмірі 2000,00 грн та судовий збір.

В обґрунтування вимог вказано, що на підставі поданої ОСОБА_1 заяви, згідно з рішенням від 08.09.2021 р йому, як уповноваженому представнику сім`ї, була призначена допомога, як внутрішньо переміщеній особі на проживання в розмірі 2000,00 грн на період з 27.07.2021 р. по 26.01.2022 р.

Позивач посилається на те, що згідно з пунктом 11 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноважений орган про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

08.12.2021 р ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про припинення йому виплати грошової допомоги з 01.12.2021 р. у зв`язку з сімейними обставинами.

У зв`язку з тим, що позивач звернувся з заявою про припинення соціальних виплат лише 08.12.2021 р за грудень 2021 р. вказані виплати були нараховані та виплачені.

Таким чином, позивач посилається на те, що відповідачу було безпідставно нараховано та виплачено допомогу за грудень 2021 року, як внутрішньо переміщеній особі на проживання, у розмірі 2000,00 грн, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Ухвалою судді від 09.11.2023 року судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання представник позивача направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 53).

Відповідач направив заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечував, оскільки жодних недобросовісних дій щодо неповернення коштів не вчиняв, недостовірних відомостей не надавав (а.с. 54).

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що 02.08.2021 р ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради з заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 14-15).

Відповідно до рішення Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 08.09.2021 року відповідачу була призначена та виплачувалась соціальна допомога у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання(а.с. 12-13).

08.12.2021 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою про припинення виплати призначеної соціальної допомоги з 01.12.2021 р у зв`язку з сімейними обставинами (а.с.11).

08.12.2021 р згідно з рішенням та розпорядженням відповідача ОСОБА_1 припинено виплату соціальної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання(а.с. 9,10).

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка і та мотиви суду

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням ч. 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Законодавцем передбачені два винятки із правила, встановленого ст. 1215 ЦК України, щодо обов`язку повернення безпідставно набутих заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї, пенсій, допомог, а саме: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц.

Згідно з підпунктом 1 пункту 11 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (в редакції станом на час припинення відповідачу виплати за грудень 2021 року) було передбачено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

Відповідно до п.п. 1 п. 12 зазначеного Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року) зроблено висновок, що Державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права; на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з заявою про припинення виплат 08.12.2021 року, згідно Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» виплати припиняються з наступного місяці після подання особою заяви про їх припинення, тобто з січня 2022 року позивач повинен був припинити виплату соціальної допомоги.

За грудень 2021 року соціальна допомога ОСОБА_1 нарахована та виплачена відповідно до вимог чинного законодавства, які були чинними на момент здійснення таких виплат, і на підставі документів, які були подані відповідачем на момент припинення виплати державної соціальної допомоги.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позивач не довів наявність правових підстав, які передбачені ст. 1215 ЦК України, для стягнення з відповідача державної соціальної допомоги за грудень 2021 року в сумі 2000,00 грн, а саме, що відповідач вчинив недобросовісні дії з метою отримання соціальної допомоги або наявність рахункової помилки.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю.

V. Розподіл судових витрат

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, адреса: м. Житомир, вул. Перемоги, 55, код: 42103456.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя О.В. Стрілецька