Справа № 468/2771/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

26.03.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., за участю секретаря Онофрійчук М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баштанського ліцею №1 Баштанської міської ради Миколаївської області та Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу про призупинення нарахування і виплати середнього заробітку та зобов`язання поновлення нарахування і виплати середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Баштанського ліцею №1 Баштанської міської ради Миколаївської області та Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Баштанського ліцею №1 Баштанської міської ради Миколаївської області та Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради щодо не нарахування і не виплати йому середнього заробітку починаючи з 19.07.2022 року по час ухвалення рішення у справі, а також скасувати наказ директора Баштанського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 від 19.07.2022 року №71/2-к «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 ». Крім того, позивач просив зобов`язати відповідачів поновити йому нарахування середнього заробітку з 19.07.2022 року, провести нарахування та виплатити йому середній заробіток починаючи з 19.07.2022 року. В обґрунтування позову, позивач вказав, що перебуває у трудових відносинах із відповідачем Баштанським ліцеєм №1 Баштанської міської ради Миколаївської області починаючи з 10.08.2016 року і по теперішній час на посаді вчителя. Оскаржуваним наказом йому незаконно припинили нараховувати середній заробіток з 19 липня 2022 року як мобілізованому. Позивач вважає, що в даній ситуації має місце порушення вимог ч.2 ст. 57 Закону України «Про освіту». Враховуючи обставини справи позивач просив поновити йому строк звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 11.12.2023 року позовну заяву залишена без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

22.12.2023 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків разом з уточненим позовом.

Ухвалою судді від 22.12.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 20.02.2024 року виправлено описку, допущену в ухвалі від 22.12.2023 року.

21.02.2024 року від відповідача Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач заперечив проти задоволення позову посилаючись на те, що середній заробіток позивачу нараховувався та виплачувався до внесення змін до ч.3 ст. 119 КЗпП України. Також відповідач не погоджується з висновком Верховного Суду в постанові від 16.10.2023 року №718/209/23 та вважає, що збереження середнього заробітку за мобілізованими педагогічними працівниками відповідно до положень Закону України «Про освіту» є дискримінацією мобілізованих працівників інших професій. Згідно Закону України № 3494-IX від 22.11.2023 року, який набув чинності 24.12.2023 року, ч.2 ст. 57 Закону України «Про освіту» викладено в новій редакції та згідно цих змін питання збереження середнього заробітку за педагогічними мобілізованими працівниками з вказаного часу не ставиться.

В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява, згідно якої просив розглянути справу за його та позивача відсутності.

В судове засідання представник відповідача Баштанського ліцею №1 Баштанської міської ради Миколаївської області не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає частково та проти його часткового задоволення не заперечує.

В судове засідання представник відповідача Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи (копію військового квитка, копію наказу від 18.08.2006 року №13-к; копію наказу від 30.03.2015 року №90-к; копію наказу від 10.08.2016 року №45/4; копію наказу від 28.02.2022 року №23/1-к; копію витягу з наказу від 25.02.2022 року №20; копію наказу від 19.07.2022 року №17/2-к; копію заяв позивача на ім`я начальника Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради; копію повідомлень Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради на ім`я позивача від 26.04.2023 року та 25.05.2023 року; копію довідки №888 від 13.09.2023 року), суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 77,78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено наступне.

Згідно наказу Баштанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Баштанської районної ради Миколаївської області від 10.08.2016 року за №45/4, ОСОБА_1 призначено на посаду вчителя інформатики з 22.08.2016 року.

Згідно наказу Баштанського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 28.02.2022 року за №23/1-К, ОСОБА_1 увільнено від роботи з 28.02.2022 року у зв`язку з призовом на військову службу під час повної мобілізації зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку до дня звільнення з військової служби.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Збройних Сил України та прийнято на військову службу по мобілізації осіб рядового складу.

Наказом Баштанського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 19.07.2022 року за №71/2-К «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 » позивачу призупинено нараховувати і виплачувати середній заробіток із 19 липня 2022 року. Також даним наказом вирішено, що в наказі «Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації» від 28.02.2022 року №23/1 слова «із збереженням середнього заробітку» виключити.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України).

Положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства (частина перша статті 9 ЦК України).

Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2023 року в справі № 593/1156/21 (провадження № 61-11963св23).

Громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізаціїта (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України «Про освіту», частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», частиною другою статті 46 Закону України «Про вищу освіту» (частина друга статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» оголошено та проводиться загальна мобілізація.

Згідно з ч.3 ст. 119 КЗпП України (в редакції, яка діяла на час призову позивача на військову службу) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі - Закон № 2352-IX), який набрав чинності з 19 липня 2022 року, внесено зміни та у частині третій статті 119 КЗпП слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада».

Частиною 2 ст. 57 Закону України «Про освіту» в редакції на момент виникнення спірних правовідносин встановлено, що у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

24.12.2023 року набув чинності Закон України від 22 листопада 2023 року

№ 3494-IX, яким внесено зміни до ч.2 ст. 57 Закону України «Про освіту», згідно яких вказана норма викладена в наступній редакції: у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Крім того, згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України та ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд при застосуванні норм права має враховувати висновки про застосування таких норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду справи №718/209/23 16.10.2023 року Верховний Суд прийшов до висновку про те, що "на рівні КЗпП України не передбачено правила про пріоритетність його норм над нормами інших законів. Правила в статті 4 ЦК України, про пріоритетність його норм над приватно-правовими нормами інших законів, до вирішення колізій між КЗпП України та іншими законами не застосовується; у частині другій статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені гарантії для громадян України призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, зокрема, шляхом відсилання як до частини третьої статті 119 КЗпП України, так і до норм інших законів (зокрема, частина друга статті 57 Закону України «Про освіту»); Законом № 2352-IX не внесено зміни до інших законів, які передбачають гарантії для громадян України призваних на військову службу за призовом під час мобілізаціїі встановлені нормами інших законів (зокрема, для педагогічних чи науково-педагогічних працівників). Тобто, для окремих категорій суб`єктів (зокрема, для педагогічних чи науково-педагогічних працівників) призваних на військову службу за призовом під час мобілізації збережено таку гарантію як попередній середній заробіток; в частині другій статті 57 Закону України «Про освіту» міститься спеціальна норма щодо положень частини третьої статті 119 КЗпП України, оскільки поширюється на педагогічних чи науково-педагогічних працівників; спеціальна норма (частина друга статті 57 Закону України «Про освіту») має перевагу над загальною (частина третя статті 199 КЗпП) нормою (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі загальна норма (частина третя статті 199 КЗпП) не скасовує спеціальної норми (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Тому за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток."

Таким чином, аналіз дослідждених судом обставин свідчить, що в період з 19.07.2022 року по 23.12.2023 року за позивачем як педагогічним працівником призваним на військову службу за призовом під час мобілізації підлягав збереженню попередній середній заробіток.

Встановивши, що позивач працював до проходження військової служби за призовом під час мобілізації педагогічним працівником, з урахуванням положень частини другої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини другої статті 57 Закону України «Про освіту», суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині скасування наказу директора Баштанського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 від 19.07.2022 року №71/2-к «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 » та зобов`язання відповідача Відділ освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради нарахувати і виплатити попередній середній заробіток позивачу, який проходить військову службу, з 19.07.2022 року по 23.12.2023 року включно.

В ході судового розгляду встановлено, що обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу середнього заробітку покладено саме та співвідповідача Відділ освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради, а тому суд вважає необхідним зобов`язати саме останнього нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток як педагогічному працівнику, призваному на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, з 19.07.2022 року по 23.12.2023 року включно.

Позов в частині визнання протиправною бездіяльність Баштанського ліцею №1 Баштанської міської ради Миколаївської області та Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради щодо не нарахування і не виплати позивачу середнього заробітку починаючи з 19.07.2022 року по час ухвалення рішення у справі, не підлягає задоволенню через його необгрунтованість.

У цій справі порушенням права, на яке посилається позивач, є невиплата середнього заробітку особі, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації, тож ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача відновити нарахування і виплату попереднього середнього заробітку позивача. Отже, позовна вимога в частині визнання протиправною бездіяльність Баштанського ліцею №1 Баштанської міської ради Миколаївської області та Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради не підлягає судовому розгляду, а питання правомірності чи неправомірності відповідної бездіяльності підлягають з`ясуванню в межах розгляду вимог про скасування наказу директора Баштанського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 від 19.07.2022 року №71/2-к «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 » та зобов`язання поновити вказані нарахування та їх виплату.

Наведене свідчить про необхідність часткового задоволення позову.

Суд не бере до уваги та відхиляє доводи відовідача Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради з приводу того, що збереження середнього заробітку за мобілізованими педагогічними працівниками відповідно до положень Закону України «Про освіту» є дискримінацією мобілізованих працівників інших професій.

Так, згідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» не вважаються дискримінацією дії, які не обмежують права та свободи інших осіб і не створюють перешкод для їх реалізації, а також не надають необґрунтованих переваг особам та/або групам осіб за їх певними ознаками, стосовно яких застосовуються позитивні дії, а саме: надання пільг та компенсацій окремим категоріям осіб у випадках, передбачених законом; встановлення державних соціальних гарантій окремим категоріям громадян не вважаються дискримінацією.

Суд також не бере до уваги заперечень відповідача щодо протиправності призову позивача на військову службу під час мобілізації з урахуванням вимог ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки обставини правомірності призову позивача на військову службу під час мобілізації не є предметом даного судового розгляду.

Заявлене позивачем клопотання про поновлення пропущеного ним строку звернення до суду з позовом, на думку суду, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

В свою чергу ст. 234 КЗпП України передбачено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

З огляду на те, що позивач з серпня 2022 року міг дізнатись про призупинення йому нарахування та виплати такого середнього заробітку (оскільки в липні 2022 року призупинили нарахування та виплату такого середнього заробітку), суд вважає, що позивач пропустив тримісячний строк для подачі позову до суду. Водночас, беручи до уваги те, що копію оспорюваного наказу відповідача представником позивача було отримано лише вересні 2023 року (що не заперечувалось відповідачами), а також те, що позивач проходить військову службу в особливий період в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, а тому наявні достатні підстави для його поновлення.

Враховуючи, що по даній категорії справ позивач звільнений від сплати судового збору, а тому він підлягає стягненню з відповідачів на користь держави в рівних частинах, а саме по 605,60 грн. з кожного (загальна сума 1211,20 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265,268, 280-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Баштанського ліцею №1 Баштанської міської ради Миколаївської області та Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу про призупинення нарахування і виплати середнього заробітку та зобов`язання поновлення нарахування і виплати середнього заробітку.

Скасувати наказ директора Баштанського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 від 19.07.2022 року №71/2-К «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Відділ освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 попередній середній заробіток як педагогічному працівнику, який проходить військову службу, з 19.07.2022 року по 23.12.2023 року включно.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з Баштанського ліцею №1 Баштанської міської ради Миколаївської області на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідачі: Баштанський ліцей №1 Баштанської міської ради Миколаївської області (місцезнаходження: вул. Героїв Небесної Сотні, 32, м. Баштанка, Баштанського району, Миколаївської області, ідентифікаційний код 31518750);

Відділ освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради (вул. Полтавська, 41, м. Баштанка, Баштанського району, Миколаївської області, ідентифікаційний код 41186924).

Повне судове рішення складене 26.03.2024 року.

СУДДЯ: