Справа №760/6734/24
У Х В А Л А

про передачу заяви про видачу судового наказу

на розгляд іншого суду

01 квітня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді Зуєвич Л.Л., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» /далі - ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія»/ (; юридична адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1; e-mail: ; e-mail представника: ІНФОРМАЦІЯ_2) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за активну електроенергію з ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 ),

В С Т А Н О В И В:

20.03.2024 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла вказана, за підписом представника стягувача, в якій ставиться питання про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» боргу за активну електроенергію в розмірі 17 914,03 грн та судових витрат в сумі 242,24 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2024 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 28.03.2024.

Судом в порядку ч. 5 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Відповідь на такий запит надійшла 28.03.2024.

Вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, за загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вказане правило загальної підсудності (за місцем знаходження відповідача/боржника) діє у всіх випадках, коли закон не обумовлює інше стосовно конкретного виду справ.

Коли відповідачем є громадянин - фізична особа, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання (actor seguitur forum ref). В науці такий принцип організації підсудності отримав назву принципу інтересу: особа, зацікавлена в захисті свого права, звертається до того суду, на території юрисдикції якого знаходиться відповідач. Але відповідає цей принцип не стільки інтересам заявника, скільки інтересам відповідача. Пред`явлення позову не тотожно його правомірності, а отже, невиправдане утруднення прав та свобод відповідача неприпустимо. Пред`явлення позову за місцем проживання відповідача створює сприятливі умови для захисту його прав та інтересів у спірних правовідносинах з позивачем, оскільки самим пред`явленням позову він поставлений у скрутніше становище за позивача.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За змістом ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ч. 6 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

При вивченні матеріалів заяви встановлено, що заявником ставиться питання про стягнення заборгованості за електроенергію, яка надавалась щодо об`єкта нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Березанського районного суду Миколаївської області.

Суд враховує ч. 4 ст. 263 ЦПК України якою передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20) правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що спір у даній справі виник щодо нерухомого майна, яке територіально розташоване у Березанський районний суд Миколаївської області, то застосуванню підлягають положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить висновку про необхідність передачі справи за підсудністю до Березанського районного суду Миколаївської області.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 165, 187, 258-260, 259-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за активну електроенергію з ОСОБА_1 , передати за підсудністю до Березанського районного суду Миколаївської області (адреса: 57400, смт Березанка, вул. Центральна, 58).

Передачу справи на розгляд вказаного суду за встановленою підсудністю здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. Л. Зуєвич