Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Провадження № 2/650/56/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року смт. Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Хомик І.І.

за участю секретаря судового засідання - Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу,-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2023 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу. Позовна заява мотивована тим, що 07.05.2021 року Московським районним судом м. Харкова було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, та призначено до стягнення з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 20 870,81 грн., судовий збір в розмірі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн.

12.06.2018 року в м. Харкові по пр. Ювілейному, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Mitsubishi» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». Внаслідок ДТП автомобілю «Mitsubishi» завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками для позивача.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2018 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача, позивач в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада».

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.05.2021 року Московським районним судом м. Харкова було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, та призначено до стягнення з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 20 870,81 грн., судовий збір в розмірі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн.

12.06.2018 року в м. Харкові по пр. Ювілейному, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Mitsubishi» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». Внаслідок ДТП автомобілю «Mitsubishi» завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками для позивача.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2018 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

15.07.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №4930434-02- 21-01 від 24.01.2018 року.

28.07.2023 року ОСОБА_2 звернувся до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження.

09.11.2023 року відповідачем було здійснено фактичне виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 07.05.2021 року.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року в справі № 14-16цс18, в якому Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-113цс14, згідно з яким відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням.

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року в справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року в справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов 'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Разом з тим, за змістом статей 598 - 609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання.

Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Подібний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07 лютого 2018 року по справі № 910/1 1249/17.

Так, Верховний Суд зробив висновок, що норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 13/210/10, від 23.09.2015 у справі № 6-1206цс15, від 02.09.2015 у справі № 6-369цс15 та від 25.05.2016 у справі № 6-157цс16.

З урахуванням вищезазначеного, позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення рішення по справі № 643/12880/20 - 08.05.2021 року та до дня подання позовної заяви про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу - 08.11.2023 року.

Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 7 707 (сім тисяч сімсот сім) гри. 15 коп. Загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 08.05.2021 року по 08.11.2023 року складає 1 568 (одна тисяча п`ятсот шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Таким чином, встановленні судом обставини дають підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.12,13,89,133,141,259,263,264,265,274,279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних у розмірі 1 568 (одна тисяча п`ятсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 7 707 (сім тисяч сімсот сім) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані з наданням професійної правової допомоги в сумі 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ірина ХОМИК