Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/247/24
провадження №2-о/624/13/24
УХВАЛА

іменем України

смт. Кегичівка 03 квітня 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області, суддя Куст Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області Управління обслуговування громадян № 12 про встановлення юридичного факту належності архівної довідки, що містить інформацію про період роботи для зарахування в стаж,

ВСТАНОВИВ:

До Кегичівського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГУ Пенсійного фонду України у Харківській області Управління обслуговування громадян № 12 в якій просить встановити юридичний факт належності заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , архівної довідки від 09 лютого 2024 року №01-11/40, яка містить інформацію про період роботи із 16 лютого 1989 року по 11 листопада 1992 року включно в Кегичівському кооперативі «Будівельник» на посаді водія для зарахування в стаж.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що заявник звернувся до ГУ Пенсійного фонду України у Красноградському районі Харківської області із заявою щодо призначення заявнику пенсії за віком, але отримав відмову від 21 березня 2024 року № 49, причиною відмови стало відсутність необхідного пільгового стажу 31 рік. До страхового стажу не враховано:

-період проходження строкової військової служби з 25 жовтня 1982 року по 12 грудня 1984 року, оскільки у військовому квитку НОМЕР_1 наявні виправлення дати призову на військову службу;

-період роботи в Кегичівському кооперативі «Будівельник» на посаді водія з 16 лютого 1989 року по 11 листопада 1992 року, оскільки в архівній довідці від 09 лютого 2024 року № 01-11/40 неповністю вказані ПІБ заявника ( ОСОБА_1 ).;

-період роботи з 2004 року, оскільки в довідці ОК-5 мають місце розбіжності по батькові з паспортними даними ( ОСОБА_2 ).

Вищевказаний факт необхідний заявнику для зарахування стажу і у відповідності призначення пенсії останньому.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мать значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб ( ч. 4 ст. 294 ЦПК України).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина 6 статті 294 ЦПК України). Аналогічна норма закріплена у ч. 4 ст. 315 ЦПК України, згідно якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт належності йому архівної довідки. Встановлення даного факту необхідно йому для призначення пенсії за віком.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відносинах з обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, здійснює владні управлінські функції та наділене повноваженнями приймати рішення, вчиняти дії, що впливають на можливість реалізації особами права на призначення пенсії і мають обов`язковий характер для інших суб`єктів владних повноважень.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц (провадження № 14-5цс20).

Спори стосовно оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності Пенсійного фонду України, його робочих органів і їхніх правонаступників про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат є публічно-правовими. А тому їх слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Підставою звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є призначення Пенсійним фондом України пенсії за віком, тому відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц (провадження № 14-5цс20), ОСОБА_1 має право на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Вимога заявника у цій справі пов`язана з доведенням наявності у нього підстав для призначення пенсії і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, заявлена саме у зв`язку з відмовою Пенсійного фонду у призначенні пенсії.

Згідно висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 23 січня 2023 року у справі №214/1309/21 приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання справи про встановлення факту) не повинен використовуватися учасниками для оцінки обставин, які становлять предмет доказування у адміністративному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим. За таких обставин спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Суд враховує, що підставою звернення до суду із заявою про встановлення факту належності документа є рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії, а отже, заявник має право на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Із огляду на викладені норми права та враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме архівної довідки зумовлено наміром заявника реалізувати право на призначення пенсії за віком, суд приходить до висновку, що в даній справі вбачається спір про право, а тому заява ОСОБА_1 не може бути розглянута в порядку окремого провадження та вирішення заявлених вимог не належать до цивільної юрисдикції, а підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 186, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкриті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області Управління обслуговування громадян № 12 про встановлення юридичного факту належності архівної довідки, що містить інформацію про період роботи для зарахування в стаж.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися до суду із заявою в порядку адміністративного судочинства.

Копію ухвали разом із заявою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду або через Кегичівський районний суд Харківської області відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М. Куст