ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2597/23
Провадження №2/477/461/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої у справі судді Саукової А.А.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчик К. М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Семенової О. Г.

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього відповідно до судових наказів Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14.12.2018р. та від 02.07.2021 року на утримання доньок ОСОБА_4 , 2014 року народження, та ОСОБА_5 , 2021 року народження відповідно, з до 1/6 частки всіх видів доходу на кожну дитину.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначив, що Жовтневим районним судом Миколаївської області винесено два судових накази по справі №477/2787/18 від 14 грудня 2018 року та справі № 477/1139/23 від 02 червня 2023 року за якими з нього стягуються аліменти на двох неповнолітніх дітей по частини усіх видів заробітку, що сукупно складає 50 % всіх видів доходу щомісячно, що суперечить статті 183 СК України, тому посилаючись на статтю 183 СК України, просить суд зменшити розмір аліментів на дитину до 1/6 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягненню дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху через недоплату судового збору.

Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року позовні вимоги роз`єднані та позовні вимоги до ОСОБА_2 виділені в самостійне провадження.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04 грудня 2023 року від представника відповідача адвоката Семенової О. Г. надійшов відзив на позовну заяву в якому вона зазначила, що відповідачка вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд в задоволенні позову відмовити, адже позивачем не надано доказів про його доходи та відсутність у нього доходів для сплати аліментів у визначеному розмірі, з огляду на витрати, які він несе на іншу дитину, розмір яких також не підтверджений. Сам факт народження іншої дитини та стягнення на її утримання аліментів не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, визначених на підставі рішення суду та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача. Також, позивачем не доведено, що загальний сукупний розмір аліментів, які з нього стягуються, перевищує встановлений ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Окрім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

З огляду на вищевикладене, відповідачка вважає, що відсутні належні та допустимі докази, того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він немає змоги виплачувати аліменти у визначеному суду розмірі. Також, просить суд врахувати, що позивач є працездатною особою, аліменти добровільно не сплачує, має заборгованість, тож відповідачем до суду була подана позовна заява про стягнення з позивача пені за несплату аліментів. Розгляд цієї справи (справа № 477/1308/22) зараз зупинений з підстав того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і ним самим подано до суду довідку про це, також факт того, що він працює і отримує дохід у ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується постановою державного виконавця.

Тож позивач має можливість заробляти на життя своєю працею, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Зазначає про недоречність посилання позивача на норми статті 183 СК України, оскільки аліменти з нього стягнуті за різними судовими наказами, діти від різних дружин, отже розмір аліментів відповідає положенням статті 183 СК України.

18 грудня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що на сьогоднішній день винесено два судових накази за якими з нього утримуються аліменти на двох неповнолітніх дітей сукупно 50 % всіх видів його доходу щомісячно, що суперечить приписам статті 183 СК України. Також стан позивача в останні роки значно погіршився, що підтверджується довідкою ВЛК № 1013 від 28 листопада 2022 року. Крім того, на утриманні позивача після смерті його батька знаходиться його мати-інвалід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує постійного догляду та допомоги. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

28 грудня 2023 року від представника відповідача адвоката Семенової О. Г. надійшли письмові заперечення в яких вона зазначила, що жодного документа, який би підтвердив факт утримання матері позивачем не надано, а довідка до акту огляду МСЕК ОСОБА_7 видана 29.09.2011 р., тобто інвалідність матері існувала на момент стягнення з позивача аліментів. Відповідно до свідоцтва про смерть батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тож ця обставина також існувала на момент прийняття рішення про стягнення з позивача аліментів. Дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має на праві власності будь-яких грошових коштів, рухомого чи нерухомого майна, проте сам позивач є власником нерухомого майна та отримує стабільний дохід, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповіддю на запит з Державної податкової служби.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що нерухомість, а саме квартира, про що зазначає представник відповідачки, належить не йому, а його матері, податки за доходи з оренди земельної ділянки сплачує орендар. Зазначив, що за його позовом про зменшення аліментів, які стягувались на утримання доньки ОСОБА_8 відповідно до судового наказу від 02 червня 2023 року, прийняте рішення та розмір аліментів зменшений. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день він проживає у зареєстрованому шлюбі з дружиною ОСОБА_3 та їхньою донькою ОСОБА_8 . Після того, як він пішов на військову службу та став отримувати заробітну плату, державною виконавчою службою з його доходу стали утримувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 від першого шлюбу на користь відповідачки ОСОБА_2 . Оскільки, з урахуванням заборгованості по аліментам на першу дитину з його заробітку відраховували 50%, його друга дружина ОСОБА_3 прийняла рішення про звернення до суду з заявою про стягнення аліментів, оскільки вважала несправедливим сплату на користь першої дитини половину його заробітної плати.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, враховуючи письмові заперечення, просила відмовити в його задоволенні. Вважала зазначений позов штучним, викликаним лише бажанням зменшити розмір аліментів на першу дитину, без наявних для цього підстав про що, на її думку свідчать послідовність дій позивача та його дружини, зокрема: звернення позивача до суду з зазначеним позовом одразу після видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3 про стягнення аліментів на їх спільну доньку ОСОБА_8 ; відсутність з боку ОСОБА_3 . заперечень під час розгляду справи № 477/1719/23 за позовом позивача до неї про зменшення розміру аліментів. Вказувала на наявність у позивача, окрім стабільної заробітної плати, також нерухомого майна, звертала увагу на придбання також нерухомого майна у 2023 році, яке хоча і зареєстроване на ім`я дружини позивача, але відповідно до положень статті 60 СК України, є спільним сумісним майном подружжя. Зазначені обставини, на думку представника, спростовують доводи позивача про погіршення його матеріального становища.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.

Згідно судового наказу № 477/2787/18 виданого 14 грудня 2018 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 листопада 2018 року і до досягненню дитиною повноліття.

Згідно судового наказу № 477/1139/23 виданого 02 червня 2023 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29 травня 2023 року і до досягненню дитиною повноліття.

Рішенням суду від 23 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задоволений. Зменшено розмір аліментів на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідно до Постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 58737971 від 08.09.2023 року ОСОБА_1 отримує дохід у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки № 474 від 27.05.2022 року ОСОБА_1 з 27.05.2022 р. перебуває на військовій службі.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 28 листопада 2022 року молодший сержант за призовом ОСОБА_1 має захворювання, пов`язані з проходженням військової служби.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 мати ОСОБА_1 ОСОБА_12 , отримує пенсію по інвалідності 3 гр. загальне захворювання.

Батько ОСОБА_1 ОСОБА_13 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 360263448 від 27.12.2023 року ОСОБА_1 належить: земельна ділянка площею 2 га, розташована за адресою: Миколаївська обл., Вітовський р-н, с/рада Пересадівська, яку він здає в оренду за договором оренди від 01.06.2016 р., строк дії договору 01.06.2030 р.; квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Відповіді на запит № 185705578 від 21.12.2023 р. Шевченківського ДВС у Мик/районі МО ПМУМЮ (м. Одеса) до Державної податкової служби України, ОСОБА_1 отримує дохід у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Виходячи з предмету позову, суду слід керуватися частиною першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В ч. 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №3від 15травня 2006р «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька або стану його здоров`я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив зменшити розмір аліментів, стягнутих судовим наказом на утримання дитини ОСОБА_6 посилаючись на те, що в нього є й інша дитина ОСОБА_14 , якій він також сплачує аліменти відповідно до судового наказу. Також його стан здоров`я значно погіршився та на його утриманні перебуває мати-інвалід.

Як встановлено в судовому засіданні, мати позивача ОСОБА_7 є особою з інвалідністю 3 групи та вона отримує пенсію, про що свідчить пенсійне посвідчення, видане 11.12.2011р. Відповідно до свідоцтва про смерть, батько позивача ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначені обставини (інвалідність матері та смерть батька) виникли до винесення судового наказу від 14 грудня 2018 року, отже, не можуть свідчити про погіршення життєвих обставин позивача. Крім того, будь-яких доказів щодо перебування матері на утриманні позивача, потребування з боку матері сторонньої допомоги або проживання матері за однією адресою з позивачем суду не надано. Натомість, як зазначено вище, мати позивача отримує пенсію та, відповідно до довідки до акта МСЕК серії 10 ААА № 974087, наданої позивачем, їй доступна легка праця.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 28 листопада 2022 року позивач має захворювання, пов`язані з проходженням військової служби та за результатами аудіометрії від 22.08.2023 року потребує слухопротезування.

Разом з тим, після проходження ВЛК у листопаді 2022 року, позивач продовжує працювати та отримувати стабільний дохід у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Крім того, як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 2 га, яку він здає в оренду за договором оренди від 01.06.2016 р., зі строком дії договору 01.06.2030 р.; а також на праві приватної спільної часткової власності - квартири.

Також як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.01.2024 року за договором купівлі-продажу від 28.11.2023 року на ім`я дружини позивача придбаний житловий будинок, який відповідно до ст. 60 СК України, та з урахуванням пояснень позивача, є спільним сумісним майном подружжя. Іншого суду не доведено.

Відповідно до судового наказу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14.12.2018 р. по справі № 477//2787/18 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну дитину, без доведення погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення малолітньої доньки ОСОБА_4 та суперечитиме її інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що за поясненнями самого позивача, питання зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 викликано відрахуванням 50% його заробітку, що пов`язане з наявністю заборгованістю по аліментам.

Також суд зазначає, що з урахуванням зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 відповідно до рішення суду від 23 листопада 2023 року, яке набрало законної сили, станом на час розгляду даної справи загальний розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання доньок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не перевищують 50% доходу позивача, на що він посилається у позові.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану та того, що з моменту видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів на другу дитину його майновий стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання старшої доньки ОСОБА_9 у визначеному судом розмірі, а лише зміна його сімейного стану народження дитини від іншого шлюбу та, відповідно, необхідність її утримання не є безумовною і самостійною підставою для зменшення розміру аліментів, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 25 березня 2024 року.

Суддя А.А.Саукова