Справа № 727/2347/24
Провадження № 2-с/727/21/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , стягувач Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про скасування судового наказу звернулася ОСОБА_1 , в обґрунтування якої зазначила, що судовим наказом Шевченківського районного суду м. Чернівці з неї стягнуто на користь Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 2425 грн 91 коп, плату за абонентське обслуговування в розмірі 356,36 грн , а також судовий збір у сумі 302 грн. 80 коп.

Заперечує проти вимог стягувача при цьому заявник вважає, що стягувач до заяви про видачу судового наказу надав неконкретні матеріали, які суперечать вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просить суд скасувати відповідний судовий наказ.

В заяві заявниця зазначає, що про судовий наказ дізнався 27 березня 2024 року отримавши його поштовим зв`язком.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заяву про скасування судового наказу вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Оцінивши дослідженні письмові докази, суд вважає пред`явлену заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню в частині скасування судового наказу, оскільки спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення для розгляду справи, між сторонами існує спір про право і такі вимоги можуть бути розглянуті виключно у позовному провадженні.

Вимоги заявника про стягнення на її користь судових витрат по сплаті судового збору не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

ОСОБА_1 звернулася в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Указаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суд зазначає, що склад та розмір судових витрат, пов`язаних з розглядом справи входить до предмету доказування по справі та за правилами наказного провадження однак стягувач у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат або погодитися з розміром цих витрат.

Оскільки у силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

При цьому суд наголошує, що ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника у разі пред`явлення ним позову до боржника. Так п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати й пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Враховуючи системне тлумачення норм, що регулюють порядок стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи, суд не вбачає правових підстав для стягнення заявлених ОСОБА_1 , витрат по сплаті суми сплаченого заявником судового збору.

Таким чином, враховуючи подану ОСОБА_1 , заяву про скасування судового наказу, заперечення заявника, що до вимог стягувача, суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ.

Керуючись ст. 171 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ № 727/2347/24 від 11 березня 2024 року, виданий Шевченківським районним судом м.Чернівці за заявою Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 2 425, 91 грн., плату за абонентське обслуговування в розмірі 356,36 грн, а також судового збору у сумі 302, 80 коп. скасувати.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя П.С. Гавалешко