Справа №487/2737/13-ц
Провадження №6/487/287/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Бахмуцької А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну стягувача у виконавчих листах, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулось до суду з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчих листах по справі №2/487/1487/2013 з ПАТ «Комерційний банк «НАДРА», як вибулої сторони, на його правонаступника - ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.09.2013 у цивільній справі № 2/487/1487/2013 позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» було задоволено частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» заборгованості у розмірі 12363,65 доларів США, що еквівалентно 98822,66 грн, а саме: основний борг 9307,68 доларів США, що еквівалентно 74396, 29 грн; заборгованість по сплаті відсотків за користуванням кредитом 1899,34 доларів США, що еквівалентно 15181,42 грн; пеня 1156,63 доларів США, що еквівалентно 9244,95 грн.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 право вимоги за Кредитним договором №08/02/2007/840 К 063 від 08.02.2007 укладеного між ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» та позичальником ОСОБА_1 право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно Договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.08.2020 відступило права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

08.02.2007 між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» було укладено договір поруки, який булу укладено для належного виконання кредитного договору №08/02/2007/840 К 063 від 08.02.2007, в забезпеченні вимог кредитора за належне виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань.

Ухвалою суду від 17.11.2023 року прийнято заяву до провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» в призначене судове засідання не з`явився, у заяві про заміну стягувача у виконавчих листах просив провести її розгляд без його участі.

Представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у призначене судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно, належним чином.

Представник ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» у призначене судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно, належним чином.

Боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в призначене судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.09.2013 у цивільній справі № 2/487/1487/2013 позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» було задоволено частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» заборгованості у розмірі 12363,65 доларів США, що еквівалентно 98822,66 грн, а саме: основний борг 9307,68 доларів США, що еквівалентно 74396, 29 грн; заборгованість по сплаті відсотків за користуванням кредитом 1899,34 доларів США, що еквівалентно 15181,42 грн; пеня 1156,63 доларів США, що еквівалентно 9244,95 грн.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 право вимоги за Кредитним договором №08/02/2007/840 К 063 від 08.02.2007 укладеного між ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» та позичальником ОСОБА_1 право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно Договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.08.2020 відступило права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

08.02.2007 між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» було укладено договір поруки, який булу укладено для належного виконання кредитного договору №08/02/2007/840 К 063 від 08.02.2007, в забезпеченні вимог кредитора за належне виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження №61-20171 св 18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зроблено висновок про те, що навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

У вказаній постанові Великою Палатою Верховного Суду досліджувалося питання застосування правового механізму, передбаченого статтями 52, 334 ГПК України, які не відрізняються за своїм змістом від приписів статей 55 та 442 ЦПК України відповідно та передбачають підстави та умови заміни особи у правовідносинах, у яких виник спір, та наслідки вибуття однієї із сторін виконавчого.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Отже, заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 334 ГПК України) має відбуватися з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України (аналогічній статті 55 ЦПК України). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Таким чином, особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення та/або постанови державного виконавця, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» є законними та підлягають задоволенню, оскільки правовідносини допускають правонаступництво.

Керуючись ст. 260, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - задовольнити.

Замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у виконавчих листах по цивільній справі № №2/487/1487/2013, які винесено на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.09.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя: С.М. Афоніна