УХВАЛА

02 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 930/2047/23

провадження № 61-18741ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування завданої моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року у вказаній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 20 лютого 2024 року касаційну скаргу залишив без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для надання нової редакції касаційної скарги та її копій, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

У березні 2024 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки касаційної скарги не усунуті у повному обсязі.

Так заявник надав до суду нову редакцію касаційної скарги. У резолютивній частині касаційної скарги заявник просить суд скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року, водночас касаційну скаргу подавав на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року.

Приписи цивільного процесуального законодавства визначені у параграфі 1 Глави ІІ Розділу V ЦПК України.

Положеннями частини першої статті 389 ЦПК України визначене право учасників справи на касаційне оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, перелік яких є вичерпним.

Зміст приписів процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що реалізувати право на оскарження судового рішення в касаційному порядку може реалізувати особа шляхом подання окремої касаційної скарги на чітко визначене судове рішення.

Вперше касаційну скаргу ОСОБА_1 подав на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року. Надаючи заяву на усунення недоліків, заявник просить суд скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 січня 2024 року.

Таким чином, відсутні вичерпні підстави, які дають підстави для висновку про те, яке саме судове рішення має намір оскаржувати заявник, а суд з огляду на приписи статті 13 ЦПК України неуповноважений поза волею особи роботи вибір щодо оскаржуваних нею судових рішень.

Крім того, за умови, що особа має намір оскаржувати також ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року, суд констатує пропуск нею строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскаржувана ухвала прийнята 05 грудня 2023 року. Останній день строку на касаційне оскарження припав на 04 січня 2024 року. Касаційна скарга подана 27 січня 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

За змістом частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що неуповноважений такого роду процедурні питання вирішувати без відповідних дій з боку особи, яка подала касаційну скаргу.

Отже заявнику слід подати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій вказати причини пропуску строку на касаційне оскарження та підтвердити їх належним чином доказами.

За таких обставин не може бути прийнята до розгляду подана ОСОБА_1 нова редакція касаційної скарги.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З метою недопущення надмірного формалізму та порушення принципу доступу до правосуддя, враховуючи демонстрування особою готовності усувати недоліки заяви, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків, а саме: для надання нової редакції касаційної скарги, оформленої з врахуванням вимог цієї ухвали, та у разі вказаної потреби надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, належним чином обґрунтованої доказами.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вищевказаних вимог настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко