ПОСТАНОВА

іменем України

02 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 386/102/22

провадження № 22-ц/4809/569/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , правонаступником якого залучено Голованівську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області,

відповідач - ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності у порядку спадкування,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2024 року у складі судді Червоненка Д.В.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер :02:000:4785 площею 3,7116 га та кадастровий номер :02:000:4744 площею 1,7477 га, розташованих на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Спадкоємцем за заповітом від 09 червня 2016 року вказаних земельних ділянок є ОСОБА_3 . Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), зокрема, непрацездатні діти спадкодавця та непрацездатна вдова (вдівець). Вони, як особи, які мають право на обов`язкову частку, вчасно. У визначені законом строки прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу відповідних заяв про прийняття спадщини. 25 липня 2018 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу у Кіровоградській області Захаренком В.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно.

Посилаючись на зазначені обставини просили суд визнати за позивачами право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обов`язкову частку, а саме на 1/10 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000:4785 площею 3,7116 га, розташованої на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, за кожним, та 1/10 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000:4744 площею 1,7477 га, розташованої на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, за кожним.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2024 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/10 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:4785, площею 3,7116 га, розташованої на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/10 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:4744, площею 1,7477 га, розташованої на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/10 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:4785, площею 3,7116 га, розташованої на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/10 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:4744, площею 1,7477 га, розташованої на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10 січня 2018 року серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.14).

Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме з кадастровим номером :02:000:4785 площею 3,7116 га, та кадастровим номером :02:000:4744 площею 1,7477 га, які розташовані на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (т.1 а.с.21-22).

Як убачається з дублікату заповіту від 09 червня 2016 року ОСОБА_6 заповіла належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:000:4785 площею 3,7116 га, та кадастровий номер :02:000:4744 площею 1,7477 га, розташованих на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 (т.1 а.с.100).

27 січня 2018 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу у Кіровоградській області Захаренком В.В. заведено спадкову справу №13/2018 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 у визначений законом строк звернулись: дочка померлої ОСОБА_3 ; чоловік померлої ОСОБА_2 ; дочка померлої ОСОБА_1 ; дочка померлої ОСОБА_4 ; син померлої ОСОБА_5 (т.1 а.с.73-103).

25 липня 2018 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу у Кіровоградській області Захаренком В.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 25 жовтня 2022 року серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.219).

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2022 року провадження по справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.221).

Відповідно до листа Ренійської державної нотаріальної контори від 25 вересня 2023 року №721/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заводилась, свідоцтво про спадщину не видавалося (т.2 а.с.76).

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2023 року провадження по справі поновлено. Залучено до участі у справі правонаступника позивача - Голованівську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області (т.2 а.с.97).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що право на обов`язкову частку у спадщині у розмірі 1/10 мав непрацездатний вдівець померлої - ОСОБА_2 , який на день відкриття спадщини досяг пенсійного віку, та дочка померлої - ОСОБА_1 , яка на день відкриття спадщини була інвалідом ІІІ групи.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду у повному обсязі, виходячи з такого.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Право на обов`язкову частку у спадщині врегульовано статтею 1241 ЦК України частиною першою якої передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту.

Отже свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця, в силу прямої вказівки закону.

До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця (ч.2 ст. 1241 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 19 постанови від 30 травня 2008 року №7 при визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину. Так, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Судом першої інстанції встановлено, що після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітом від 09 червня 2016 року земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:000:4785 площею 3,7116 га, та кадастровий номер :02:000:4744 площею 1,7477 га, що розташовані на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, є ОСОБА_3 .

Колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду про те, що право на обов`язкову частку у спадщині мав непрацездатний вдівець померлої - ОСОБА_2 , який на день відкриття спадщини досяг пенсійного віку, та дочка померлої ОСОБА_1 , яка на день відкриття спадщини була інвалідом ІІІ групи (Офіційне тлумачення положення частини першої статті 1241 щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині надано у рішенні Конституційного Суду №1-рп/2014 від 11 лютого 2014 року). Зокрема, обґрунтованим є висновок суду і про те, що виходячи із загальної кількості спадкоємців першої черги за законом, яких є 5 осіб, розмір обов`язкової частки у такому випадку складає 1/10.

Однак, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якого, з огляду на відсутність спадкоємців за заповітом та законом, ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2023 року було залучено як правонаступника Голованівську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області (т.2 а.с.97), та визнано за ним (померлою особою на час ухвалення судом рішення) право власності на 1/10 у спадщині (обов`язкову частку).

Частина перша статті 1276 ЦК України визначає сутність спадкової трансмісії, а саме у разі, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

За спадковою трансмісією перехід права на спадкування здійснюється не за правом черговості, а за правом закликання до спадщини правонаступника померлого спадкоємця.

Тобто, згідно із частиною першою статті 1276 ЦК України перехід права на прийняття спадщини за спадковою трансмісією не застосовуються щодо обов`язкової частки у спадщині.

Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер у тому розумінні, що цим правом наділяється виключно певне вичерпне коло спадкоємців першої черги, які є найбільш уразливими у задоволенні їх майнових інтересів (стаття 1241 ЦК України). Зокрема відповідним правом наділені особи, які в силу свого фізичного стану об`єктивно позбавлені здатності рівної, поруч з іншими особами, реалізації своїх прав, що вимагає додаткового їх захисту з боку держави. Тому право на обов`язкову частку прямо виключено зі спадщини, яка переходить до спадкоємців особи, що мала це право.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 04 вересня 2019 року у справі №450/328/15-ц (провадження №61-14110св18).

Тому колегія суддів вважає, що залучена Голованівська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області не має право на спадкування після смерті, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як фізичної особи, яка мала право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

У частинах першій та третій статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Враховуючи те, що після смерті ОСОБА_2 перехід права на прийняття спадщини за спадковою трансмісією не застосовується щодо обов`язкової частки у спадщині суд безпідставно притягнув до участі у справі Голованівську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області та визнав за померлим ОСОБА_2 право власності на обов`язкову частку у спадщині.

Зазначені вище обставини вказують на наявність підстав для закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 , правонаступником якого залучено Голованівську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області, на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, відповідно до якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підтверджено належними та допустимими доказами, як особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до з ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , правонаступником якого залучено Голованівську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області, з закриттям провадження у справі у цій частині.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2024 рокускасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , правонаступником якого залучено Голованівську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області, до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на обов`язкову частку у спадщині, провадження у цій частині закрити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2024 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко