Справа № 932/4640/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі судового засідання - Рошошка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

11.06.2021 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом до Дніпровської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на частки квартири АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач у позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної часткової власності частина ОСОБА_1 та частина належить ОСОБА_2 . Дана квартира знаходиться в житловому будинку Літ.- А-5 та в цілому квартира складається з: АДРЕСА_3 - житлова кімната, 6-кладова, І-балкон. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом. 27.05.2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гугель С.Ю. з заявою про отримання спадщини, однак постановою від 27.05.2021 року йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки він не проживав (не був зареєстрований) за одною адресою із спадкодавцем. Він фактично прийняв спадщину після смерті матері, з моменту відкриття спадщини ним виконуються обов`язки по утриманню в належному стані спадкового майна, яке не виділялось в натурі, він виконує обов`язок співвласника по утриманню майна (сплата комунальних послуг на утримання та обслуговування будинку, в якому розташована квартира).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 11.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та визначено про проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданій до суду заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданому суду клопотанні просив розглядати справи у його відсутність.

Розглянувши справу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06.10.2020 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

За життя ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25 травня 1993 року, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів, на праві спільної часткової власності була співвласником квартири АДРЕСА_2 . Вказане також підтверджується листом КП «ДМБТІ» від 25.12.2023 року.

Співвласником іншої частини вищевказаної квартири є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2016 року, виданого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та Витягом з Державного реєстру речових прав від 05.10.2023 року № 349276418.

Дана квартира знаходиться в житловому будинку Літ.- А-5 та в цілому квартира складається з: АДРЕСА_3 - житлові кімнати, 6-кладова, І-балкон.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді належної їй на праві спільної часткової власності частини квартири АДРЕСА_4 .

Позивач як єдиний спадкоємець фактично прийняв спадщину після смерті матері, з моменту відкриття спадщини ним виконуються обов`язки по утриманню в належному стані спадкового майна, він виконує обов`язок співвласника по утриманню квартири щодо сплати комунальних послуг на утримання та обслуговування будинку, в якому розташована квартира.

Як спадкоємець за законом матері ОСОБА_2 позивач 27.05.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гугель С.Ю. з заявою про отримання спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гугель С.Ю. від 27.05.2021 року позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки він не проживав (не був зареєстрований) за одною адресою із спадкодавцем.

Як вбачається з Витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04.06.2021 року № 65048890 та від 06.12.2021 року № 67631056, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про заведену спадкову справу після смерті ОСОБА_2 .

У відповідності до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладені обставини, зважаючи на те, що незаконність набуття права власності не встановлена судом, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з визнанням за ним права власності на частини квартири АДРЕСА_4 за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача Дніпровської міської ради на користь позивача підлягають понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2258,00 грн.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 .

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь позивача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2258,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева