Справа № 303/4006/20
19 березня 2024 р. м. Ужгород
19 березня 2024 року постановою Закарпатського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 і скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 вересня 2022 року і у позові ОСОБА_2 (правонаступника ОСОБА_3 ) відмовлено.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 02.07.2004 ОСОБА_3 придбав домоволодіння по АДРЕСА_2 та відповідно до рішення Мукачівського міськвиконкому від 21.04.2005 № 106 здійснив прибудову до нього і реконструкцію.
Рішенням 38-ї сесії 4-го скликання Мукачівської міської ради від 17.01.2005 передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідач ОСОБА_1 є суміжним землекористувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом кількох років між ними існує спір щодо межі між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . В результаті тривалих судових процесів, правовстановлюючі документи ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку скасовано в судовому порядку.

Позивач зазначав, що відповідач ОСОБА_1 постійно наголошує на тому, що позивач ОСОБА_3 захопив частину земельної ділянки та збудував на ній огорожу.

При вирішенні спору щодо меж земельних ділянок та демонтажу бетонної огорожі, Апеляційний суд Закарпатської області у рішенні від 26.09.2012 року (у справі № 707/2-331/2010) прийшов до висновку, що межі ОСОБА_3 не були порушені, а виключно мало місце питання щодо доступу позивача ОСОБА_1 до стіни свого будинку, а тому апеляційний суд вирішив усунути ОСОБА_6 перешкоди у користуванні належною до будинку АДРЕСА_1 частиною земельної ділянки завширшки 0,388 м, прилеглою до стіни будинку АДРЕСА_1 з боку домоволодіння АДРЕСА_2 , зобов`язавши ОСОБА_3 демонтувати частину огорожі, що перешкоджає доступу до зазначеної ділянки.

Рішення суду апеляційної інстанції, яке набрало законної сили, позивачем було виконано повністю, він демонтував частину огорожі, що перешкоджала доступу до стіни будинку АДРЕСА_1 та відступив від неї не 0,388 м, як вимагалось рішенням суду, а 0,50 м. і виконання рішення суду зафіксовано актом державного виконавця від 12.12.2019 року та постановою про закінчення виконавчого провадження від 16.12.2019 р.

У результаті звернення ОСОБА_3 до землевпорядної організації з метою замовлення технічної документації, позивачу було повідомлено, що ОСОБА_1 захопив частину ділянки, якою позивач користується з 2004 року та якою користувались колишні власники будинку позивача.

ОСОБА_1 жодних меж з позивачем не погоджував і більше того, під час виїзду земельної комісії щодо встановлення та погодження меж позивач не був присутній, адже жодного повідомлення про проведення виїзного обстеження позивачу не надходило.

Мукачівська міська рада, знаючи та володіючи інформацією щодо межового спору між сторонами навіть не вважала за необхідне повідомити про приїзд комісії та запросити обидві сторони і комісія прийняла рішення за участю виключно відповідача ОСОБА_1 та задовольнила всі його прохання та вимоги. Внаслідок чого зареєстрована земельна ділянка з межами, які переходять на частину ділянки позивача не відповідає фактичному землекористуванню та порушує права позивача як законного землекористувача.

Позивач із посиланням на висновки у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 11.07.2018 року у іншій цивільній справі № 263/11779/16-ц на п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. №376, ч. 2 ст. 152 ЗК України просив суд задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №212819904 від 17.06.2020 року земельна ділянка площею 0,0598 га, кадастровий номер :01:009:0543 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з рішення Мукачівської міської ради 74 сесії 7-го скликання №1808 від 20.02.2020 року затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачу громадянам України у власність земельні ділянки за цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» в тому числі і ОСОБА_1 , адреса земельної ділянки АДРЕСА_1 , площа 0,0598 га, кадастровий номер :01:009:0543.

02 липня 2004 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу будинку, згідно якого останній придбав будинок АДРЕСА_2 і відчужуваний будинок розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м.

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.10.2008 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Між сторонами існує спір щодо межі між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , який неодноразово розглядався судами різних інстанцій та постановлювалися судові рішення по наслідкам заявлених ними вимог.

Із витягу з рішення Мукачівської міської ради 60 сесії 7-го скликання №1450 від 25.07.2019 року вбачається, що було затверджено акти встановлення меж земельної ділянки та встановлено межі земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0591 га.

Із витягу із рішення Мукачівської міської ради 62 сесії 7-го скликання №1517 від 26.09.2019 року слідує, що пункт 1.3 рішення Мукачівської міської ради №1450 від 25.07.2019 року «Про передачу, надання, вилучення земельних ділянок м.Мукачево» від 25.07.2019 року, визнано таким, що втратив чинність (заява ОСОБА_1 №Т-2365/07/07-17 від 27.08.2019 року).

При розгляді цієї справи суд першої інстанції зазначав, що відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи №7213-7215 від 03.08.2012 року, а саме відповіді експерта на 2, 3, 7, 10 запитань, земельна ділянка належна до будинковолодіння АДРЕСА_2 фактичною площею 0,0589 га, а фактична площа земельної ділянки АДРЕСА_1 складає 0,0592 га. Цією експертизою на підставі інвентарних справ, встановлено, що немає зменшення площі однієї земельної ділянки за рахунок збільшення іншої, а може мати місце часткового накладення суміжних сусідніх ділянок №30 та №36.

Рішенням Мукачівської міської ради 74 сесії 7-го скликання №1808 від 20.02.2020 року затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано громадянам України у власність земельні ділянки за цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» в тому числі ОСОБА_1, адреса земельної ділянки АДРЕСА_1 , площа 0,0598 га, кадастровий номер :01:009:0543.

По даній справі проведена судова земельно-технічна експертиза №506/10-21 від 05.05.2022 року із висновку якої вбачається, що має місце перетин між земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному землекористуванні ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:009:0543 за адресою: АДРЕСА_1 . Має місце дві зони перетину, перше накладення площею 0,59 кв.м., друге накладення площею 4,04 м.кв. Крім цього, також є одна зона, коли межа земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 у конфігурації по його землевпорядній документації не доходить до фактично встановленої між спірними домоволодіннями огорожі в натурі (на місцевості) та стіни будівлі гаражу позивача ОСОБА_3, яка в натурі (на місцевості) також слугує межею між спірними домоволодіннями. Розрив має площу 0,23 м.кв. Перетин (накладення №1, №2) та розрив, що мають місце зумовлені неправильним складанням землевпорядної документації відповідача ОСОБА_1 . Конфігурація меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 зображена таким чином, що в передній частині заступає аж на землі загального користування - АДРЕСА_1, а зліва - частково не охоплює навіть будівлю гаража власника цієї земельної ділянки відповідача ОСОБА_1. Також, земельна ділянка ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 по землевпорядній документації, складеній на цю земельну ділянку, перетинає межу, яка згідно з рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 26.09.2012 року, була встановлена на відстані 0,388 м. від стіни житлового будинку ОСОБА_1 .

Також експертом встановлено, що між земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному землекористуванні ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 та земельною ділянкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка повинна бути у його фактичному користуванні у конфігурації, що була передбачена по Генеральному плану (схемі) від 04.04.1986 року Інвентаризаційної справи №6683/5136 в передній частині, задній частині, з правого та лівого боків, і площею 595 м.кв., перетину не має.

Фактична площа земельної ділянки ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , складає 589,11 м.кв., тоді як за цим домоволодінням, було закріплено 600 м.кв. Таку ж площу 600 м.кв. було відведено згідно з рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради депутатів трудящих від 20.10.1951 року №424.

Фактична площа земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , складає 600,78 м.кв., тоді як за цим домоволодінням було закріплено фактичну площу 595 кв.м. Підстав для зміни фактичної площі земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 із 595 м.кв. до 600 м.кв. за період з 04.04.1986 року, не має. Внесення у термін після 04.04.1986 року в Інвентаризаційну справу №6683/5136, що складена на домоволодіння ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відомостей про зміну фактичної площі відповідача ОСОБА_1 із 595 м.кв. до 600 м.кв. є безпідставним, необґрунтованим і таким, що суперечить діючими на той час положеннями нормативних документів, в тому числі Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації №127.

У п.3 Розділу Висновку зазначено, що відступ від краю гаража, який належить ОСОБА_1 та знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:009:0543 за адресою: АДРЕСА_1 , до межі будівлі гаражу розташовується на сусідній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_3 . На складених експертом План-схемах №1 та №2, що додаються в Додатках 2 та 3 до Висновку експерта це порушення межі позначено як Заступ №1, площа якого складає 1,23 кв.м.

Причиною невідповідності конфігурації та площі земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 , що станом на час проведення експертизи має місце в натурі (на місцевості), показнику площі, що зазначена у відповідному Договорі про надання земельної ділянки у безстрокове користування від 19.12.1956 року, рішенні Мукачівського міськвиконкому №365 від 02.11.1956 року та Акті відводу земельної ділянки, що містяться на аркушах 33, 34, 35 Інвентаризаційної справи №6683/5136 домоволодіння АДРЕСА_1 , є не його фактична межа із домоволодінням позивача ОСОБА_3 АДРЕСА_2, яка має місце на даний час в натурі (на місцевості), а неузгодженість його межі із іншим суміжним - домоволодінням АДРЕСА_3 .

Таким чином, суд першої інстанції із посиланням на норми права, а саме: ч.1 ст.12, ч.1, 2 ст. 116, ч.1,2,8 та 9 ст.118, ч.6 ст.186, 186-1, 122 ч.ч.2,3 ст. 152, ч.1 ст. 155, ч.1 , ч.2 ст. 198 ЗК України, та встановленим у справі обставинам справи і враховуючи висновок експерта судової земельно-технічної експертизи № 506/10-21 від 05.05.2022 року, обґрунтовано, на мою думку, вважав, що позивач, як землекористувач суміжної земельної ділянки, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у користуванні його земельною ділянкою і прийняті рішення органом місцевого самоврядування підлягають скасуванню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Собослой Г.Г.