Справа № 151/804/23
Провадження №2/151/32/24
02 квітня 2024 року смт. Чечельник
Чечельницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Токарчук Л. Г.
за участю секретаря судових засідань Бондаренко В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи позов тим, що 03 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, за актовим записом № 23. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після одруження проживали разом деякий час, однак сімейне життя з відповідачем не склалося, відповідач поводив себе неадекватно, між ними зникло взаєморозуміння через різні погляди на життя та виховання сина. У зв`язку з частими сварками котрі негативно відображалися на вихованні сина, вони почали проживати окремо, тому шлюб між ними носить лише формальний характер. Зазначила, що відповідач не звертає ніякої уваги на виховання сина, не докладає ніяких зусиль, матеріально не підтримує сина, вона не працевлаштована та виникли матеріальні проблеми, щодо забезпечення сина необхідним, а стягнення аліментів допоможе її. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина.
Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін
Позивачка у судове засідання не з`явилася. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Прізвище просить залишити '' ОСОБА_4 ''.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання призначені на 24.01.2024, 14.02.2024, 14.03.2024 та 02.04.2024 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання. Рекомендовані повідомлення на 24.01.2024 та 14.02.2024 повернулися з відміткою ''вручено особисто'', а на 14.03.2024 та 02.04.2024 - без вручення адресату, з відміткою "адресат відмовився". Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.
Як вбачається із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого 03 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області, сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 2012 року, про що складено відповідний актовий запис № 23. При реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_4 ".(а. с. 4)
Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 10 липня 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції у Вінницькій області. (а. с. 5)
Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Як вбачається із ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище в зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, та те, що разом не проживають, суд вважає, що позовна вимога в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Прізвище позивачці ОСОБА_1 після розірвання шлюбу за її клопотанням залишити ОСОБА_4 .
Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом відповідач є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також судом встановлено, що згідно акту обстеження умов проживання від 01.04.2024 син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матір`ю ОСОБА_1 . ( а.с. 33) .
Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення".
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Врахувавши усі обставини, суд вважає, що позов у частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає до задоволення.
У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки, відповідно до норм статті 141 ЦПК України, слід стягнути сплачений нею при подачі позовної заяви до суду судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Крім того, відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, оскільки позивачка від сплати судового збору за вказану позовну вимогу звільнена, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Враховуючи викладене та керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273, 280, 354, 355 ЦПК України,
Позовну заяву задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 23 - розірвати.
Після розірвання шлюбу відповідачці ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 25 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову про розірвання шлюбу судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження (місце проживання чи перебування) :
Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Чечельницьким РС УДМС України у Вінницькій області 18 вересня 2012 року, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Чечельницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 18 жовтня 1999 року, місце реєстрації АДРЕСА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 ).
Суддя Людмила ТОКАРЧУК