Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Литвиненко В.М.,
з участю: позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Ляшука М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
27 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову вказує, що у 2007 році позивач познайомилася із відповідачем та почала проживати з ним у цивільному шлюбі в його власній квартирі за адресою АДРЕСА_1 , 01.08.2008р. у позивача та відповідача народилася спільна дочка - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.08.2008 року, виданого Відділом актів реєстрації цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. У 2011 році позивач та відповідач фактичного розірвали сімейні відносини і розпочали жити окремо. Відповідач у своїй квартирі, а позивач з дочкою за адресою: АДРЕСА_2 . З 2011 року відповідач з дитиною не підтримує зв`язок, вони не спілкуються, дочка вважає своїм батьком іншого чоловіка, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, не цікавиться її життям та здоров`ям. Дитина проживає в повній сім`ї та вважає своїм батьком іншого чоловіка, через свідоме нехтуванням відповідачем своїх батьківських обов`язків, між ним та дочкою втрачено емоційно-психологічний зв`язок. Позивач вважає, що має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з боку відповідача, що є підставою для позбавлення батьківських прав.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Від представника третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, висновок органу опіки та піклування від 04.03.2024 року підтримують в повному обсязі.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Рівне, Рівненська область, актовий запис №2139, її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Як слідує з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 04 березня 2024 року №08-01-50/24 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », батьки неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали у цивільному шлюбі. ОСОБА_5 встановив батьківство по відношенню до ОСОБА_3 . Вихованням та утриманням ОСОБА_3 займається мама, ОСОБА_1 . Відповідно до акту обстеження умов проживання, за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що в квартирі створені умови для проживання дівчинки. ОСОБА_1 вдруге одружена, спільно з чоловіком виховують ще малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час бесіди неповнолітня ОСОБА_3 пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з мамою, братиком та татом ( ОСОБА_8 ). Свого біологічного батька ОСОБА_2 не пам`ятає. Він не вітає її з Днем народження, не забезпечує її матеріально. З ним ОСОБА_3 не спілкується. З семирічного віку разом з мамою її виховує та забезпечує ОСОБА_8 . ОСОБА_2 жодного разу не з`явився до Рівненської гімназії №10, де дівчинка навчалася дев`ять років. ОСОБА_3 не заперечує щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неї.
Питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 28.02.2024.
Згідно з висновком органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому №08-01-50/24 від 04.03.2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно характеристики Рівненської гімназії № 10 Рівненської міської ради від 11.12.2023 вих. № 259/01-30, ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 року по 30.06.2023 року не відвідував та не цікавився перебуванням своєї доньки ОСОБА_3 . На батьківські збори та загальношкільні заходи не з 'являвся.
Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частин першої, другої, третьої та п`ятої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Як з`ясовано у судовому засіданні відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дочки, не проявляє батьківської турботи та любові, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дочкою та не проявляє інтересу до неї.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
На підставі викладено, суд приходить до висновку про задоволення позову про позбавлення батьківських прав.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП ___________.
Повний текст рішення виготовлено 02.04.2024 року.
Суддя Харечко С.П.