Справа № 638/3779/15-ц
Провадження № 6/638/192/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_3 про поворот виконання рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги,-

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про поворот виконання рішення, в якій з урахуванням уточнень просить: стягнути на її користь суму коштів від реалізації майна в сумі 407350,60 грн., а саме: з ОСОБА_1 347779,54 грн. (стягнення боргу); з Державної судової адміністрації України 3477,80 грн. (стягнення судового збору); з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 35725,73 грн.; з ДП «Сетам» - 20367,53 грн. (сума утримана від ціни продажу за проведення торгів); 205048,08 грн. (інфляційне збільшення); 48279,42 грн. (штрафні санкції).

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення боргу з ОСОБА_3 за договором відступлення права вимоги (цесії) в розмірі 423549 грн., 119017,26 грн. інфляційних втрат за період з 15 листопада 2013 року до 28 лютого 2015 року, три проценти річних за період з 15 листопада 2013 року до 31 грудня 2015 року в розмірі 26909,87 грн. на користь держави 6890 грн. судового збору. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення трьох процентів річних за період з 15 листопада 2013 року до 31 грудня 2015 року та інфляційні витрати за період з 15 листопада 2013 року до 28 лютого 2015 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 три проценти річних за період з 15 листопада 2013 року до 24 лютого 2015 року у розмірі 16118,08 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за період з 15 листопада 2013 року до 24 лютого 2015 року в розмірі 5311,53 грн. В іншій частині рішення залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року було частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 подану її представником ОСОБА_4 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги закрито. Заявник зазначає, що на день прийняття рішення Верховним Судом, рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції було виконано шляхом продажу з електронних торгів її квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Квартиру було виставлено на продажу Шевченківським ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області та продано за ціною 407350,60 грн., що підтверджується протоколом № 284412 проведення електронних торгів та листом ДП «Сетам» про здійснення повного розрахунку. Також за даними зведеного виконавчого провадження № 54397774 від 18 квітня 2017 року з ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСОБА_1 347779,54 грн. боргу; Державної судової адміністрації України 3477,80 грн. судового збору; Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 35725,73 грн. (виконавчого збору та витрат на виконавче провадження). Утримано від продажу майна ДП «Сетам» - 20367,53 грн.

Також, заявник зазначає, що заява про поворот виконання рішення подана в межах річного строку з дати набрання чинності Постанови колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 638/3779/15-ц (провадження № 61-20759св18), то саме з 20 листопада 2019 року застосовуються і міри відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим, в порядку виконання рішення підлягає стягненню 205048,08 грн. - інфляційне збільшення та 48279,42 грн. штрафні санкції.

01 лютого 2024 року до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Письменної В.М. надійшли заперечення на заяву про поворот виконання рішення, в якому вона просить залишити без задоволення вказану заяву в повному обсязі.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_3 не повинна була в межах розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги (цесії), згідно приписів Постанови Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 638/3779/15-ц набувати процесуальний статус відповідача у зв`язку з чим у неї відсутнє право на звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення. Також зазначає, що питання про повернення боржнику стягнутих Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого збору та витрат на виконавче провадження в розмірі 35725,73 грн. має вирішуватись не в порядку повороту виконання рішення суду.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась. Представник заявника надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з їх перебуванням за межами міста Харкова.

Суд дослідивши вказане клопотання вважає причину неявки до суду заявника та її представника в судове засідання неповажною, оскільки підстави неприбуття у судове засідання не підтверджені жодними доказами.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Письменна В.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про поворот виконання рішення.

Суд, дослідивши заяву про поворот виконання рішення та матеріали цивільної справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (правонаступника після смерті ОСОБА_5 ) про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги (цесії) в сумі 423 549,00 гривень, стягнення суми інфляційних втрат за період з 01.06.2012 року по 28.02.2015 року, стягнення 3% річних за користування чужими грошовими коштами за період з 01.01.2012 року по 23.11.2015 року в загальній сумі 608 424,03 грн. визнано частково обґрунтованими та задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором відступлення права вимоги (цесії) в сумі 423 549 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат за період з 15.11.2013 року по 28.02.2015 року в сумі 119 017,26 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3% річних за користування чужими грошовими коштами за період з 15.11.2013 року по 31.12.2015 року в сумі 26 909,87 грн., всього стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу 569 476,13 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави Україна судовий збір в сумі 6890 грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року змінено в частині стягнення трьох відсотків річних за період з 15 листопада 2013 року по 31 грудня 2015 року та інфляційних втрат за період з 15 листопада 2013 року по 28 лютого 2015 року. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних за період з 15 листопада 2013 року по 24 лютого 2015 року в розмірі 16 118,07 грн. та інфляційні втрати за період з 15 листопада 2013 року по 24 лютого 2015 року в розмірі 91 486,58 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 5 311,53 грн.

Постановою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , подану її представником ОСОБА_4 задоволено частково. Постановлено рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 серпня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року скасувати. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги закрити.

Відповідно до копії акту державного виконавця про проведені електронні торги від 29 вересня 2017 року, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області Кунєвою М.І., при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 54367774 з виконання трьох виконавчих листів № 638/3779/15-ц від 22.03.2017 року, виданих Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 531 153,65 грн., виконавчого листа № 638/3779/15-ц від 21 березня 2017 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 5311,53 грн. звернуто стягнення на наступне нерухоме майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , згідно протоколу 284412 від 11 вересня 2017 року торги по лоту 235173 (квартира за адресою: АДРЕСА_1 ) відбулись. Вказана квартира належить ОСОБА_3 Ціна продажу 407350,60 грн.

Відповідно до копій платіжних доручень, які були надані начальником Шевченківського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на адвокатський запит представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , Шевченківським ВДВС м. Харків ГТУЮ було перераховано: ОСОБА_1 277324,04 грн. (платіжне доручення № 3485, призначення платежу: пер. кошт. Ст. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 зг. в/д № 638/3779/15-ц за ВП53674030. Без ПДВ); УДКСУ у Шевченківському районі м. Харкова 27732,40 грн. (платіжне доручення № 3487, призначення платежу: пер. вик. Збору з ОСОБА_3 на підставі ДВ за ВП 53674030. Без ПДВ); Головне територіальне управління юстиції 150 грн. (платіжне доручення № 3488 , призначення платежу: ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Х/обл, компен витрат ВП стяг з ОСОБА_3 за ВСП згідно розп № 53674030 Без ПДВ); ОСОБА_1 59901,99 грн. (платіжне доручення № 3492, призначення платежу: пер. кошт ст. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , зг в/д № 638/3779/15-ц за ВП 53674073 Без ПДВ); УДКСУ у Шевченківському районі м. Харкова 5990,20 грн. (платіжне доручення № 3493, призначення платежу: пер вик збору ст. з ОСОБА_3 на підставі постанови ДВ за ВП 53674073 Без ПДВ); Головне територіальне управління юстиції 150 грн. (платіжне доручення № 3494, призначення платежу: ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Х/обл, компен витрат ВП стяг з ОСОБА_3 за АСВП згідно розп № 53674073 Без ПДВ); ОСОБА_1 10553,51 грн. (платіжне доручення № 3489, призначення платежу: пер кошт ст. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , зг в/д № 638/3779/15-ц за ВП53673727 Без ПДВ); УДКСУ у Шевченківському районі м. Харкова 1055,35 грн. (платіжне доручення № 3490, призначення платежу: пер вик збору ст з ОСОБА_3 на підставі постанови ДВ за ВП53673727); Головне територіальне управління юстиції (платіжне доручення № 3491, призначення платежу: ВДВС міста Харків ГТУЮ у Х/обл, компен витрат ВП стяг з ОСОБА_3 за ВСП згідно розп № 53673727 Без ПДВ); Державна судова адміністрація України 3477,80 грн. (платіжне доручення № 3495, призначення платежу: ст. з ОСОБА_3 на кор. Держави, зг в/д № 638/3779/15-ц за ВП №53790034 Без ПДВ); УДКСУ у Шевченківському районі м. Харкова 347,78 грн. (платіжне доручення № 3496, призначення платежу: пер. вик збору ст. з ОСОБА_6 на підставі постанови ДВ за ВП №53790034 Без ПДВ); Головне територіальне управління юстиції 150 грн.( платіжне доручення №3497, призначення платежу: ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Х/обл, компен витрат ВП стяг з ОСОБА_3 за АСВП згідно розп № 53790034 Без ПДВ).

Оскільки, в період оскарження рішення першої інстанції від 17 серпня 2016 року в апеляційній та касаційній інстанціях, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року було виконано, шляхом продажу з електронних торгів квартири ОСОБА_3 остання просить вирішити питання про поворот рішення.

Згідно ч.1 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1)закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3)відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до правил статті 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частини 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Згідно ч.5 ст.444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Відповідно до ч.6 ст.444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 №13-рп/2011, зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст.382 ЦПК України 2004 року (ст.445 ЦПК України у редакції з 15 грудня 2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (постанова Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі №203/2612/13-ц).

Отже, поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача), передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.

Враховуючи, що стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відбулось на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року шляхом реалізації її майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та вказані рішення були скасовані постановою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року, суд вважає, що вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_1 на її користь грошових коштів у розмірі 347779,54 грн. (сума, яка була перерахована на рахунок ОСОБА_1 від продажу квартири ОСОБА_3 ) та стягнення витрат зі сплати судового збору у розмірі 3477,80 грн. шляхом повороту виконання рішення суду є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Між тим, суд не вбачає підстав для стягнення на користь ОСОБА_3 суми у розмірі 205048,08 грн. (інфляційне збільшення) та 48279,42 грн. (штрафні санкції), оскільки, як вже зазначалось вище, поворот виконання рішення передбачає вирішення питання щодо тих речей, які були одержані за судовим рішенням, яке після його виконання було скасовано.

Стягнення коштів нарахованих у порядку ст. 625 ЦПК України можуть бути предметом розгляду позовної заяви поданої у порядку позовного провадження.

Щодо вимог ОСОБА_3 про стягнення на її користь в порядку повороту виконання рішення з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 35725,73 грн. (виконавчого збору та витрат на виконавче провадження), з ДП «Сетам» - 20367,53 грн. (сума утримана від ціни продажу за проведення торгів) суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст 27 ЗУ Про виконавче провадження Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 4 ст. 27 ЗУ Про виконавче провадження).

Згідно зі статтею 5 цього ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника (стаття 4 Закону).

Статтею 48 ЗУ Про виконавче провадження передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗУ Про виконавче провадження витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 74 ЗУ Про виконавче провадження встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18).

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви в цій частині оскільки сума стягненна від реалізації майна ОСОБА_3 на користь ДП Сетам та Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відноситься до витрат виконавчого провадження та може бути стягнута за результатами розгляду відповідної заяви ОСОБА_3 в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду.

Щодо заперечень представника ОСОБА_1 - адвоката Письменної В.М., що ОСОБА_3 не може звертатися до суду з заявою про поворот виконання рішення суду, оскільки постановою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року вона визнана неналежним відповідачем у даній справі та повинна звертатися до суду заявою в порядку позовного провадження, суд не може погодитися з даним твердженням, оскільки ОСОБА_3 була відповідачем у справі та при ухваленні рішень судом першої та апеляційної інстанції було вирішено питання щодо інтересів та прав ОСОБА_3 шляхом стягнення з неї грошових коштів, що в подальшому призвело до звернення стягнення на її майно.

Таким чином, суд вважає вірним обранний ОСОБА_3 спосіб захисту свого порушеного права шляхом звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 444 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву заяву ОСОБА_3 про поворот виконання рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги задовольнити частково.

Допустити поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги.

Стягнути з стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 347779 (триста сорок сім тисяч сімсот сімдесят дев`ять) 54 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 в порядку повороту виконання судового рішення, грошові кошти в розмірі 3477 (три тисячі чотириста сімдесят сім) грн. 80 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.М. Рибальченко