Справа № 461/5170/23
пр.№ 2/464/240/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

суддя Тімченко О.В.

секретар судового засідання Андрушків В.О.

справа № 461/5170/23

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

треті особи: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування

Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування

вимоги: позбавлення батьківськи прав та стягнення аліментів

представники учасників справи:

третьої особи Сихівської РА ОСОБА_3 .

Обставини справи

Позивач звернувся до Галицького районного суду м.Львова з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягувати з неї в його користь на утримання дітей аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 03 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою того ж суду від 05 вересня 2023 року справу за підсудністю передано на розгляд Сихівському районному суду м.Львова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справі між суддями таку передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 18.12.23., постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрите і справу призначено до судового розгляду.

Під час судового розгляду:

-позивач підтримав заявлені позовні вимоги, не заперечив щодо заочного розгляду справи;

-відповідач у судове засідання не з`явилась, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України; позов не заперечила, відзиву на позов не подала та клопотань не заявила. З урахуванням наведеного судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін, а тому з метою дотримання прав позивача на доступ до суду та балансу інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляду справи суд вважає можливе розглянути справу за наявними матеріалами. У зв`язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України) в порядку заочного розгляду на підставі наявних доказів, про що не заперечив позивач і постановив суд;

-діти: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 висловили свою думку у задоволення позовних вимог щодо позбавлення їх матері батьківських право стосовно них та стягнення аліментів на їх утримання, оскільки з 2014 року така не виконувала своїх обов`язків, їх виховує, утримує та опікується ними батько за підтримки бабці ОСОБА_8 ;

-представник третьої особи Сихівської районної адміністратиції як органу опіки та піклування просив заявлений позов з урахуванням висновку орагну опіки та піклування щодо позбавлення відповідача батьківських прав стосовно дітей, який підтримав, про що направив суду заяву із проханням здійснювати розгляд справи у його відсутності;

-представник третьої особи Галицької районної адміністрації як орган опіки та піклування на розгляд справи не з`явився, незважаючи на належне повідомленню останньої про дату, час та міце розгляду справи, що не є перешкодою для постановлення рішення.

04.04.24. фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Висновки та мотиви суду

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п.п.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом наведених правових норм ухилення від виконання зобов`язань батьків по вихованню дитини означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність), які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов`язків, коли особа має реальну можливість виконати їх, але не вчиняє відповідних дій.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

Сторони: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 03 вересня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження останніх.

У лютому 2014 року відповідач залишила дітей з позивачем і виїхала за межі України, де утворила нову сім`ю, в якій народила дитину.

З того часу відповідач жодних відносин з дітьми не підтримувала, окрім поодиноких телефонних дзвінків, не проявляла материнської турботи, не забезпечувала фінансово, одягом чи необхідними для життя та навчання предметами/приладдям, не відвідувала дітей взагалі і не цікавилась їх життям та здоров`ям.

Як ствердив відповідач, лише у 2019 році відповідач приїхала в Україну, щоб подати до суду позов про розірвання шлюбу.

Так, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09 вересня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

Позивач, неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та баба останніх ОСОБА_8 (матір позивача) відповідно до довідок від 07 червня 2023 року взяті на облік як внутрішньо переміщені особи з подальшим проживанням за адресою: АДРЕСА_1 (модульне містечко, 6-й корпус, модуль № 611).

З часу перебування дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у м.Львові, зокрема навчання у СЗШ № 96 МЖК-1 з 01.09.2023., відповідно до наданих останнім характеристик за підписами директора та класного керівника школи, мати жодного разу не телефонувала і не приходила до школи, контакт з нею відсутній; навчанням та поведінкою дітей цікавиться лише батько.

15 грудня 2023 року органом опіки та піклування Сихівської РА прийнято висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей. Указаний висновок був прийнятий з урахуванням перелічених документів та письмових пояснень ОСОБА_8 , на підставі усних пояснень батька та дітей, які ствердили про самоусунення матері-відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, непіклування про їх духовний та фізичний розвиток, відустність цікавості до їхнього життя, здоров`я, навчання і майбутнього та жодного матеріального забезпечення. Жодна обставина у справі з часу звернення до суду з даним позовом (27.06.23.) не змінилась і не відпала.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Про байдужість до дітей та наслідки вирішення позову свідчить і неявка відповідача на розгляд справи.

Встановлені у даній справі обставини беззаперечно підтверджують навмисне, свідоме ухилення відповідачем від виконання обов`язків по вихованню дітей, духовним та фізичним розвитком яких не цікавиться і не дбає, як і станом їх здоров`я, майбутнім, за відсутності доведення останньою перешкод у здійсненні цих прав та обов`язків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання нею своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а тому таку слід позбавити батьківських прав стосовно таких.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України передбачено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Водночас особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Тобто, законодавцем прописано пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав.

У ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).

Ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дітей до їх повноліття, з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 27.06.2023.

Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат

З відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн, сплачений останнім при поданні позову до суду.

Керуючись ст.ст.259, 263, 264, 265, 268, 282, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

задоволити позов.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 червня 2023 року та до досягнення відповідною дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 );

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, зареєстрована АДРЕСА_4 ;

треті особи: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, код за , м.Львів, вул.Ф.Ліста,1;

Сихівська района адміністрація як орган опіки та піклування, код за , м.Львів, пр.Ч.Калини,66;

Повне судове рішення складено та підписано 08 квітня 2024 року, що у відповідності до ч.5 ст.268 цпк України є датою його ухвалення за відсутності учасників справи.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО