Провадження № 2/554/2208/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2024 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
Головуючого судді - Тімошенко Н.В.,
за участю секретаря судових засідань Рябченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальоної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,, -
11.12.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що є власником автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 . 05.11.2022 року о 15 годині 10 хвилин рухаючись по вул. Р.Кириченко від вул. О.Вишні в напрямку вул. Героїв Чорнобильців в місті Полтаві зіткнувся з автомобілем «Dadi Shuttle» д.н.з. НОМЕР_2 , який на близькій відстані від автомобіля позивача виконував поворот наліво.
На момент події, позивач мав діючий поліс ОСЦПВ наземних ТЗ серії АР № 3324624 код 122 СК «Країна», а відповідач ОСОБА_2 мав статус учасника бойових дій.
Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2022 року відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмір 850 грн. Постанова суду набрала законної сили.
Згідно звіту № 0212-22 про незалежну оцінку майна: визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, зробленого оцінювачем ОСОБА_3 було встановлено, що вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , становить 151266,11 грн.
Ухвалою суду від 14.12.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судові засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав.
За таких обставин, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
05.11.2022 року о 15 годині 10 хвилин в м. Полтаві по вул. Р. Кириченко, 84, водій ОСОБА_2 , керуючись транспортним засобом «Dadi Shuttle» д.н.з. НОМЕР_2 . при виконанні маневру повороту ліворуч для заїзду у дворову територію, в порушення вимог п. 10.1, п. 10.4 ПДР України, не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2022 року відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмір 850 грн. Постанова суду набрала законної сили.
На момент події, позивач мав діючий поліс ОСЦПВ наземних ТЗ серії АР № 3324624 код 122 СК «Країна», а відповідач ОСОБА_2 мав статус учасника бойових дій.
Згідно звіту № 0212-22 про незалежну оцінку майна: визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, зробленого оцінювачем ОСОБА_3 , вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , становить 151266,11 грн.
Суд приймає як обставини, що не підлягають доказуванню, обставини встановлені постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2022 року, а саме що внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб «Volkswagen PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження. Зазначена постанова набрала законної сили та відповідачем не оскаржувалась.
Відповідно до частин першої і другої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 29 та пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.
Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).
З особи, винної у ДТП, стягується різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 у справі № 6-691цс15).
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).
З огляду на це, на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини четвертої статті 12 ЦПК України суд роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що загальний розмір заподіяних позивачам матеріальних збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становив 151266,11 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що вимога про стягнення з відповідача матеріальних збитків підлягає до задоволення повністю. Позивачем доведено право на отримання відшкодування матеріальної шкоди з відповідача, оскільки зібраними у справі доказами підтверджують факт завдання шкоди відповідачем, розмір такої шкоди, а також обов"язок відповідача відшкодувати шкоду.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 23,1166-1168,1187,1194 ЦК України,
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальоної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районнийсудмістаПолтави протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про сторін:
позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення проголошено 05.04.2024 року.

Суддя Н.В.Тімошенко