Провадження №2/523/2794/24
У Х В А Л А
про передачу справи за підсудністю
02.04.2024 року м. Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси
у складі: головуючої судді Кремер І.О.,
з участю секретаря судових засідань Орлова В.Я.,
На стадії підготовки до розгляду справи судом було встановлено, що даний позов було подано до Суворовського районного суду м. Одеси з порушенням правил виключеної підсудності, передбачених ст. 30 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_2 у підготовче судове засідання надала суду заяву, в якій просила суд провести судове засідання без фіксації технічними засобами.
Відповідачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання підсудності даної справи Суворовському районному суду м. Одеси судом встановлено наступне.
Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно ст. 2, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.
Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.
Звертаючись до Суворовського районного суду м. Одеси з даним позовом про стягнення заборгованості спожиту електроенергію ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» вказує на те, що відповідачка ОСОБА_1 значиться зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
Предметом позову у даній справі є зобов`язання, які випливають з договору про надання універсальних послуг про постачання електричної енергії. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.
З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.
Вказаний висновок сформовано у постанові КЦС/ВС від 10.04.2019 року за результатами розгляду справи № 638/1988/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.
Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.
Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість за спожиту електроенергію виникла відносно об`єкта нерухомого майна, а саме комплексу будівель та спору № 5, за адресою: с. Іваново, Одеського району (Лиманський район), Одеської області, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Суворовського районного суду м. Одеси, а за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Комінтернівського районного суду Одеської області
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись ст.ст. 30, 31, 260 ЦПК України, суд,
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: Кремер І.О.