Провадження № 2/127/3654/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19.03.2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Мельник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Віннцької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2013 року по 28.07.2016 року. Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 04.03.2014 року, актовий запис № 864. Батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 . Спільне життя з відповідачем не склалося, проживати як подружжя сторони припинили у січні 2015 року. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/11531/16-ц шлюб було розірвано.

Причиною розірвання шлюбу не в останню чергу стало те, що ОСОБА_2 з 21.03.2015 року перебуває у розшуку за підозрою у скоєні злочинів за ч.2 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

З моменту оголошення Відповідача у розшук він припинив усі зв`язки з позивачем та їхньою дитиною. На даний час місце знаходження та проживання відповідача позивачу не відоме.

З моменту припинення сімейних відносин ОСОБА_2 ніяким чином не піклувався та не піклується про спільну дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Між відповідачем ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_4 не існує жодного зв`язку, відповідач не спілкується із дочкою та відповідно є байдужим до неї. Відповідач не телефонує до дочки, не вітає її зі святами, не робить подарунків дитині, та не намагається передати їх через інших осіб.

Відповідач не виконує покладені законом на батьків обов`язки, не приймає учать у педагогічній, матеріальній, грошовій, або у будь-якій іншій сфері пов`язаній з вихованням дочки. Дочка перебуває на утриманні позивача, всі питання щодо її виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку батька.

У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 27.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою.

Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження в справі, відзиву на позов не подав.

Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок від 08.12.2023 року, відповідно до якого вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 , 2014 року народження.

Позивач та її представник подали заяви про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Щодо заочного рішення суду не заперечують.

Відповідач та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явились, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Представником Служби у справах дітей Вінницької міської ради до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність. Причини неявки в судове засідання відповідачем суду не повідомлено.

Позивач та її представник не заперечували щодо розгляду справи у відсутність відповідача та представника третьої особи, і проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши письмове пояснення позивача у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Між сторонами виникли правовідносини, які обґрунтовані положеннями ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 04.03.2014 року, актовий запис № 864.

Шлюб між сторонами розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2016 року в справі № 127/11531/16.

Відповідно до довідки № Д-874/200/01-23 від 01.12.2023 року, виданої Вінницьким районним управлінням поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_2 з 21.03.2015 року перебуває у розшуку за підозрою у скоєнні злочинів за ч.2 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Відповідно до характеристики № 02-23/130 від 01.05.2023 року, виданої комунальним закладом «Вінницький ліцей № 15» за підписами класного керівника та директора закладу ОСОБА_4 навчається в ліцеї із 01.09.2020 року, мати приділяє належну увагу вихованню дочки. Класний керівник із батьком дитини не знайома. Батько навчанням і успіхами ОСОБА_6 не цікавиться.

Відповідно до довідки № 103 від 16.08.2023 року, виданої медичним центром «MED ОК» ТОВ «Технології ресурси інвестиції України» з моменту укладення матір`ю ОСОБА_4 декларації із сімейним лікарем її батько ОСОБА_2 жодного разу не звертався із своєю дитиною до сімейного лікаря. Станом її здоров`я не цікавився, не приводив на медичні огляди і консультації чи на вакцинації згідно з календарем щеплень.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши письмові поясненння позивача в позовній заяві, письмові докази, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних у справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки, не бере участі у її вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо, дочка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні.

Відповідно до положень ст. 19 СК України органом опіки та піклування подано до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Доцільність позбавлення відповідача батьківських прав встановлена висновком Органом опіки та піклування Вінницької міської ради №01/00/011/75848 від 08.12.2023 р.

Судом прийнято до уваги, що висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради має рекомендаційний характер для суду і не є обов`язковими та повинен оцінюватись судом за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України.

Однак, враховуючи вищевказане суд погоджується з вищезазначеним висновком, оскільки він є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини.

Таким чином, суд вважає, що в цій конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких ОСОБА_2 можна позбавити батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції ( рішення ЄСПЛ у справі «Ньяоре проти Франції» Gnahore v. France), N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX).

В цьому випадку судом на перше місце поставлено «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення стосовно таких осіб (пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дітей на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню їх інтересів (пункт 1 статті 3).

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати позивача складаються із судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 19, 150, 151-155, 164 - 166, 169 СК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Декларацією прав дитини від 20.11.1959 р., ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, на користь ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у відшкодування витрат із сплати судового збору 1073,60 грн.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи :

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий

Суддя