Справа № 466/2539/24
Провадження № 2-с/466/63/24
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

02 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №466/2539/24 за заявою Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості по оплаті за послуги з надання теплової енергії та постачання гарячої води,

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу у справі №466/2539/24 за заявою Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості по оплаті за послуги з надання теплової енергії та постачання гарячої води.

Крім того, 02 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу на підставі підпункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Заява про скасування судового наказу підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Цивільного процесуального України (далі по тексту ЦПК України) боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року становить 3 028 грн.

Відповідно до п.п. 4-2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір в розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151,40 грн.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з підпунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Посилання на підпункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору не заслуговує на увагу, оскільки розповсюджується лише на процес подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, натомість ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування судового наказу, на яку дія вказаної норми не розповсюджується.

Такий висновок суду узгоджується висновком Верховного Суду, що викладений в ухвалі від 20 жовтня 2023 року у справі № 128/1550/23.

Заявник не посилається на передбачені законом підстави для звільнення від сплати судового збору, визначені в статті 8 Закону України «Про судовий збір», в зв`язку з чим у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Частиною 6 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

З огляду на зазначене, заява не містить належних доказів сплати судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу, а тому у відповідності до положень ч. 6 ст. 170 ЦПК України є неналежно оформленою та такою, що підлягає поверненню заявнику без розгляду.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.6 ст. 170 ЦПК України вважаю, що вищезазначену заяву необхідно повернути заявнику без розгляду та роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 170, 259-261 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу у справі №466/2539/24 за заявою Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості по оплаті за послуги з надання теплової енергії та постачання гарячої води відмовити.

Заяву ОСОБА_1 , яка надійшла до суду 29 березня 2024 року, про скасування судового наказу у справі №466/2539/24 за заявою Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості по оплаті за послуги з надання теплової енергії та постачання гарячої води - повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про скасування судового наказу до суд, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Львова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д. Б. Глинська