Справа № 541/191/24
Номер провадження 2/541/321/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 квітня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шатілової Л.Г.,

при секретарі Гуриної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства імені Зубковського про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП ім. Зубковського про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки. Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначає , що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.09.2020 року №524 йому належить земельна ділянка площею 2,2962 га, кадастровий номер :00:004:0036 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миргородської територіальної громади (колишня Ярмаківська сільська рада Миргородського району Полтавської області). Даною земельною ділянкою на правах оренди користується ПП ім. Зубковського на підставі договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року, право оренди зареєстровано 25.06.2018, номер запису про інше речове право 26833428 (далі - Договір), зі змінами згідно додаткової угоди від 17.12.2021.

Відповідно до п.4.1. Договору за користування вказаною в Договорі оренди Земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату в розмірі 14,5% за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п.2.2 цього Договору. Згідно з п. 4.2. договору орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного. Станом на 16 січня 2024 року відповідачем грубо порушено умови Договору, які полягають у систематичній несплаті орендної плати за користування земельною ділянкою за 2022-2023 року, у зв`язку з чим позивач вчасно не отримав орендну плату. Відповідно до п. 8.6. договору сторони погодились, що дострокове розірвання цього договору за ініціативою орендодавця допускається у випадках несплати орендарем орендної плати протягом 6 місяців з дня закінчення строку платежу. Оскільки строк платежу по орендній платі за 2022 рік згідно умов договору настав 15 січня 2023 року, а протягом наступних шести місяців відповідачем не погашено дану заборгованість, у позивача виникло право на розірвання договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року за його ініціативою в односторонньому порядку.

У зв`язку з тим, що відповідачем заборгованість по орендній платі за землю не погашена, вона підлягає стягненню у примусовому порядку за рішенням суду. У зв`язку із зазначеним, позивач просив розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 26 грудня 2016 року, укладений між ним та відповідачем зі змінами згідно додаткової угоди від 17.12.2021 року, щодо земельної ділянки із кадастровим номером :00:003:0036 площею 2,2962 га, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.06.2018 номер запису про інше речове право 26833428; стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року у розмірі 18778,32 грн., з яких: 9389,16 грн. - борг за користування земельною ділянкою у 2022 році, 9389,16 грн - борг за користування земельною ділянкою у 2023 році, а також стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22.01.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, яке закрито ухвалою суду від 07.03.2024року.

Позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача надав суду заву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій проти задоволення позовних вимог заперечував, розгляд справи просив провести без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 360941728 від 05.01.2024 ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,2962 га, кадастровий номер :00:004:0036, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миргородської територіальної громади (колишня Ярмаківська сільська рада Миргородського району Полтавської області) (а.с. 8). Дану земельну ділянку позивач успадкував після смерті ОСОБА_2 (а.с.5).

У ст. 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав є відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 629 ЦК України закріплено обов`язковість виконання договору сторонами.

Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

У відповідності з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» надано визначення договору оренди землі, а саме договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору та зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Таким чином, сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.

26 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ПП ім. Зубковського було укладено договір оренди земельної ділянки б/н (а.с. 6).

17.12.2021 до закінчення дії Договору між відповідачем та позивачем була укладена додаткова угода про поновлення договору оренди земельної ділянки до договору оренди землі №б/н від 26.12.2016 року, якою продовжили строк дії договору оренди №б/н від 26.12.2016 на наступні 7 років до 26 грудня 2030 року включно, згідно з п. 2 додаткової угоди інші умови договору від 26 грудня 2016 року залишились незмінними (а.с. 7), даний договір був зареєстрований 25.06.2018 (а.с.8 зворот).

Відповідно до п. 4.1 договору, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 14,5 % за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього договору (64752,85 грн), що становить 9389,16 грн.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 598 ЦК України припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України).

У відповідності з п. 8.4 договору, його розірвання в односторонньому порядку не допускається, крім випадків, передбачених цим договором. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є підстави, визначені цим договором.

Згідно з п. 8.6. вказаного договору сторони погоджуються, що дострокове розірвання цього договору за ініціативою орендодавця допускається у випадках: несплати орендарем орендної плати протягом 6 місяців з дня закінчення строку платежу; використання орендарем земельної ділянки не за призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи, орендну плату за 2022 рік, граничний строк сплати якої 15 січня 2023 року, та за 2023 рік, граничний строк сплати якої 15 січня 2024 року, ПП ім. Зубковського на користь позивача не сплатило. На запит суду представником відповідача витребувані документи не надано, наявність чи відсутність заборгованості не спростована.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 360941728 від 05.01.2024 земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0036, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миргогордської територіальної громади (колишня Ярмаківська сільська рада Миргородського району Полтавської області) перебуває в оренді ПП імені Зубковського, номер запису про інше речове право 41834820, дата державної реєстрації 25.06.2018 року (а.с. 8 зворот).

Статтею 21 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

На вимогу однієї із сторін договір відповідно до частини першої ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Положеннями статей 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до п.п. «а», «д» ч.1 ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України: «Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Отже, аналіз змісту статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) сформульовано такий правовий висновок: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».

Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема, аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18 (провадження № 61-10292св20), від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20 (провадження № 61-7138св21), від 22 листопада 2021 року у справі № 341/609/20 (провадження № 61-10091св 21), від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18 (провадження № 61-13518св21), від 08 грудня 2021 року у справі № 357/452/21 (провадження № 61-7721св21).

Проаналізувавши вказані вище норми Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та судову практику з цього питання, можна дійти висновку, що взяте відповідачем за договором оренди землі зобов`язання щодо сплати орендної плати повинно виконуватись належним чином та у строки, визначені Договором.

Договір оренди землі може бути розірваний за умови саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором чи неналежної її сплати, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки це позбавляє позивачів можливості отримати гарантовані договором кошти у встановлений строк за те, що їх земельну ділянку використовує інша особа.

Враховуючи , що ПП імені Зубковського належним чином не виконує зобов`язання по сплаті орендної плати, воно вважається таким, що порушило зобов`язання, у зв`язку з чим наступають наслідки у вигляді права позивача на розірвання договору оренди.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Загальна сума, що підлягає стягненню з ПП ім. Зубковського на користь ОСОБА_1 складає суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року у розмірі 18778,32 грн., з яких :9389,12 грн. - борг за користування земельною ділянкою у 2022 році, 9389,12 грн - борг за користування земельною ділянкою у 2023 році.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 124, 125, 141 ЗК України, ст.ст. 3, 11, 15,317, 319, 598, 626, 627, 629, 651, 792 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства імені Зубковського про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 26 грудня 2016 року, зі змінами згідно додаткової угоди від 17.12.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством імені Зубковського () щодо земельної ділянки із кадастровим номером :00:004:0036 площею 2,2962 га, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.06.2018 року, номер запису про інше речове право 26833428.

Стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського () на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року у розмірі 18778,32 грн., з яких:9389,16 грн. - борг за користування земельною ділянкою у 2022 році, 9389,16 грн - борг за користування земельною ділянкою у 2023 році.

Стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського () на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Батієнко Ярослав Іванович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2165 від 19 червня 2018 року видане Радою адвокатів Полтавської області на підставі рішення № 10 від 19 червня 2018 р., адреса АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне підприємство імені Зубковського, адреса місцезнаходження: с. Ярмаки Миргородського району Полтавської області, .

Представник відповідача: адвокат Жага Едуард Григорович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2203 від 26.06.2018 року, видане Радою адвокатів Полтавської області на підставі рішення № 11 від 26 червня 2018 р., адреса 37600 Полтавська область, м.Миргород. вул. Незалежності, 15.

Суддя: Л. Г. Шатілова