Справа № 752/6888/24
Провадження № 2-з/752/119/24
У Х В А Л А

іменем України

08.04.2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М., з участю секретаря Солодовник Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Осипенка Вадима Юрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування рішення про державну реєстрацію, -

в с т а н о в и в:

28.03.2024 року позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Осипенка В.Ю. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом,в я кому просив скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 51169576 від 17.02.2020 (номер відомостей про речове право: 35518685), на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_2 . 03.11.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір позики № 0311/18 на суму 280 240 грн, що еквівалентно 9 920 доларам США за офіційним курсом НБУ на день укладення договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 03.11.2018, року, того ж дня між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. за реєстровим номером 754, предметом іпотеки за яким є квартира АДРЕСА_2 .

23.12.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір про відступлення права за договором іпотеки від 03.11.2018 року.

11.02.2020 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права за договором іпотеки від 03.11.2018 року.

17.02.2020 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. на підставі договору іпотеки, договору про внесення змін №1 до договору іпотеки, договору про відступлення прав № 4744 від 23.12.2019 року, договору про відступлення прав за іпотечним договором № 376 від 11.02.2020 року, листа-вимоги № 26/12 від 26.12.2019 року, винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.02.2020 року за індексним номером 51169576, яким право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_2 відповідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, внаслідок реєстрації такого рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 став власником вищевказаної квартири, а отже за вказаним фактом набув усіх правомочностей власника, якими є право володіння, користування та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем, є незаконним; внаслідок зазначеного рішення позивач протиправно позбавлений права власності на спірну квартиру АДРЕСА_2 .

Одночасно із поданням позову, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позовних вимог, в якій просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Зазначає, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

За змістом положень Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на квартиру та їх обтяження підлягають державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Проте у випадку, якщо до скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав щодо об`єкта нерухомого майна буде проведена державна реєстрація прав на цей об`єкт за іншою особою, внесення запису про скасування державної реєстрації прав буде неможливим до моменту скасування цієї державної реєстрації прав у встановленому Законом № 1952-IV порядку.

Предметом судового розгляду в даній справі є законність переходу права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

З урахуванням викладених у позові підстав, суд надходить до висновку про наявність підстав вважати, що спірна квартира АДРЕСА_2 , може бути відчужена на користь третіх осіб. Відчуження спірного об`єкта нерухомого майна, враховуючи особливості функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ускладнить внесення до реєстру записів про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, яке оскаржив позивач, у випадку задоволення судом позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Осипенка Вадима Юрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування рішення про державну реєстрацію, - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування рішення про державну реєстрацію.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Стягувач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: