Справа № 209/6456/23
Провадження № 2/209/285/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання - Рябухи Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадженнябез виклику сторін (у письмовому провадженні)цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

30 жовтня 2023 рокупредставник позивача ОСОБА_1 - адвокат Каращук Ю.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину. На обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб 18 серпня 2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за а/з №464. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.04.2017 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвало та стягнуто з позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.12.2016 до досягнення дитиною повноліття. Так, з моменту винесення судом рішення про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача, у позивача змінився сімейний стан - 10.11.2022 Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) був укладений шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а/з № 473. Від шлюбу в них народилась дитина ОСОБА_5 та дружина позивача на даний час знаходиться у декретній відпустці у зв`язку із доглядом за дитиною та отримує допомогу при народженні дитини. Крім того, у дружини позивача є дитина ОСОБА_6 від попереднього шлюбу, ОСОБА_4 не отримує аліментів на утримання ОСОБА_6 від батька дитини. Також, ОСОБА_1 захищаючи незалежність держави, перебуваючи на фронті отримав поранення та внаслідок чого з 05.12.2022 до 21.12.2022 перебував у лікарні, де останньому зробили операцію на нозі. Позивач довгий час знаходився на реабілітації після операції, у зв`язку з чим, позивач зазнав величезні витрати на ліки та був позбавлений можливості працювати. Виходячи з вищевикладеного, позивач сплачувати аліменти на утримання сина не відмовляється, однак у зв`язку з ОСОБА_7 що на його утриманні наразі перебуває дитина від нового шлюбу, дружина, яка перебуває у декретній відпустці та дитина останньої ОСОБА_6 , позивачу платити аліменти у розмірі, раніше визначеному судом є надмірним фінансовим тягарем, оскільки загальний розмір аліментів, який сплачує позивач станове значну частку його доходу, що ставить останнього в скрутне матеріальне становище.

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2023 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.

Зазначена ухвала направлялася позивачу, відповідачу разом з даною ухвалою надсилалась також копія позовної заяви з додатками.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

15 січня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лещенко Г.О. через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На обґрунтування відзиву зазначила, що позивач при подачі позовної заяви посилається на те, що на його утриманні перебуває ще двоє дітей, але вказані обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів, що підтверджується і висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 28 травня 2021 р. у справі № 715/2073/20. Окрім того, перекладання відповідальності матері іншої дитини щодо стягнення аліментів з батька цієї дитини на сторонніх осіб, зокрема, шляхом зменшення виплат на іншу дитину, є абсолютно необґрунтованим та неприпустимим. При цьому, не погоджуються із тим, що доводи, наведені у позові, щодо «величезних витрат на ліки» позивача та позбавлення його «можливості працювати» внаслідок отриманого поранення, є такими, що підтверджують право позивача на зменшення розміру аліментів на дитину зважаючи на те, що відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці мають право на безоплатну медичну допомогу. Насамкінець, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 визначено, що в період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які дістали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Більш того, з доданої до позову копи військового квитка позивача взагалі не вбачається, що він отримував будь-які поранення під час проходження військової служби, оскільки у п. 20 на стор. 12. де зазначаються відповідні відомості, записи відсутні. Крім того, їх спільний з позивачем син ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства з діагнозом: «легка розумова відсталість із порушенням мовного розвитку (ЗММ ІІ р.), порушення поведінки, що призводить до стійкої соціальної дезадаптації F 70.1», та з народження дитина має серйозні вади зору і з 5 місяців знаходиться на обліку офтальмолога та періодично проходить курси апаратного лікування. Отож, усі вказані обставини не тільки не дають право позивачу на зменшення розміру аліментів, а, навпаки, свідчать про необхідність стягнення з нього додаткових витрат на дитину.

26 січня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Каращук Ю.І. надійшла заява про уточнення (доповнення) позовних вимог, згідно якої представник доповнив заяву позовною вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1073,60 грн.

26 січня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Каращук Ю.І. надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі посилаючись на те, що у позивача наявні всі три обставини для зміни розміру аліментів: змінився сімейний стан (новий шлюб і народження ще однієї дитини), на його утриманні, крім сина ОСОБА_3 , перебуває ще двоє малолітніх дітей та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Позивач єдиний в сім`ї, хто має джерело доходу та матеріально забезпечує всіх її членів. На ньому лежить тягар утримання своєї сім`ї, оплата оренди житла, сплата комунальних платежів, витрати на своє тривале лікування, забезпечення всім необхідним двох дітей та дружину. Крім того позивач має зобов`язання за кредитним договором, який необхідно виплачувати щомісяця, задля уникнення заборгованості та прострочення та теперішня дружина позивача, Мальцева LO, також має зобов`язання за кредитним договором, який оформлений на її попереднє прізвище, погашення якого також лежить на позивачу, так як сама вона не має джерела доходу і перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Одночасно, позивач має проблеми зі здоров`ям, а саме отримав травму, пов`язану із проходженням служби у лавах ЗСУ, останній хоч і має право на виплати та безоплатну медичну допомогу, проте не отримав їх і все своє лікування здійснює за власні кошти.

31 січня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лещенко Г.О. через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не надано жодних належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження сплати як вартості оренди, так і комунальних послуг, частина доказів долучених до позову та доданих до відповіді на відзив не завірені належним чином. Додатково додає документи з перекладом із польської мови її сина ОСОБА_8 , що підтверджують маленьку частину витрат врозмірі 18825,90 грн., здійснених на лікування та обстеженння сина, що свідчить про постійні великі витрати, яких потребує їх син з позивачем.

Оскільки, розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, керуючись ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 18 серпня 2007 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, а/з №464. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.04.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвало та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.12.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно копії свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_2 виданого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), 10 листопада 2022 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 та ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 . Дружина позивача на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу при народженні дитини на ОСОБА_5 , окрім того має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від іншого шлюбу, що підтверджується довідкою про отримання (не отримання) допомоги № 516 від 27 вересня 2023 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

27 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року ОСОБА_1 був призваний у Збройні Сили України та перебуваючи на фронті отримав поранення внаслідок чого з 05.12.2022 до 21.12.2022 перебував у лікарні де йому зробили операцію на нозі, та довгий час знаходився на реабілітації, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_5 від 27 травня 2002 року, видатковою накладною № 29 від 19.04.2023, рахунком-фактурою № 29 від 19.04.2023, товарним чеком №240423/001 від 24.04.2023, сертифікатомом відповідності № R3M 356 033 D1, сертифікатомом відповідності № R3M 276 102 В1, додатком №2 - перелік медичних виробів, випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2037 "У", протоколом МР обстеження, довідкою лікаря травматолога від 25.11.2022 року та від 21.10.2022 року, рентгенівськими знімками, довідкою військово-лікарської комісії № 167 від 14.07.2022 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1082/762/473, довідкою військово-лікарської комісії № 58 від 20 вересня 2022 року.

З матеріалів справи встановлено, що на утриманні позивача ОСОБА_1 , крім сина ОСОБА_3 , перебуває ще двоє малолітніх дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , та дружина ОСОБА_4 , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Позивач єдиний в сім`ї, хто має джерело доходу та матеріально забезпечує всіх її членів. На ньому лежить тягар утримання своєї сім`ї, оплата оренди житла, сплата комунальних платежів, зобов`язання за кредитним договором, витрати на своє тривале лікування, забезпечення всім необхідним двох дітей та дружину.

Малолітній син позивача та відповідача ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства з діагнозом: «легка розумова відсталість із порушенням мовного розвитку (ЗММ ІІ р.), порушення поведінки, що призводить до стійкої соціальної дезадаптації F 70.1», та з народження дитина має серйозні вади зору і з 5 місяців знаходиться на обліку офтальмолога та періодично проходить курси апаратного лікування, що підтверджується посвідченням ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 від 19.01.2017 року, протоколом обстеження від 21.06.2019, довідкою лікарсько-консультативної комісії від 12.11.2020, протоколом обстеження від 25.09.2019, випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 82/96 дитяче офтальмологічне відділення КЗ "ДОКОЛ", протоколом обстеження від 15.10.2020, формою індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда від 12.11.2020, протоколом обстеження від 14.04.2021, ЕВ-висновок від 22.02.2022, МРТ головного мозку від 11.10.2021 та копіями квитанцій за придбані ліки та обстедження.

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього на утриманні перебуває малолітній син, дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, син дружини від першого шлюбу та за станом здоров`я він потребує медичної допомоги, однак доказів свого матеріального стану як і його зміни, а також доказів актуального стану здоров`я не надав.

Доводи позивача ОСОБА_1 , про те що він був позбавлений можливості працювати у зв`язку із операцією та реабілітацією після операції, суд до уваги не приймає, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одночасно, суд не бере до уваги доводи відповідача, що з 10.11.2022 року він офіційно перебуваю у шлюбі з ОСОБА_4 у зв`язку із чим на його утриманні є ще неповнолітня дитина дружини від іншого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як згідно свідоцтва про народження рідним батьком дитини є ОСОБА_10 , а матір`ю ОСОБА_11 , які згідно норм чинного законодавства повинені самостійно утримувати свою дитину.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи позовні вимоги суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив актуального стану здоров`я, погіршення його майнового стану у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншої жінки.

При цьому суд вважає, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 07 квітня 2017 року у справі №209/4583/16-ц, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 89, 141, 258-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів на дитину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення 02 квітня 2024 року.

Суддя Т.О. Решетник