Справа № 683/3625/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Поважнюк Т.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/3625/23, 2/683/111/2024 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про розподіл квартири із виділенням грошової компенсації та припинення права власності

установив:

В жовтні 2023 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до відповідачів, де просить провести розподіл квартири АДРЕСА_1 із виділенням йому грошової компенсації за належну йому 1/5 частину, що складає 81499 грн та стягнення цієї суми на його користь із відповідачів в рівних частках і припинення його права на 1/5 частку в зазначеній квартирі.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 вказує, що 16 грудня 2008 року ним та відповідачами було приватизовано чотирикімнатну квартиру, загальною площею 84,4 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_2 . На даний час він не планує проживати у м. Старокостянтинів, а створити сім`ю, проживати і працювати у м. Харків, та оскільки 1/5 частку квартири не можливо ідеально виділити тому на підставі ст.364 ЦК України просить стягнути із відповідачів вартість 1/5 частки квартири, яка складає 81499 грн.

В судому засіданні представник позивача адвокат Якимчук Н.П. позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити та пояснила, що позивач є військовослужбовцем проходить службу у м. Харків та планує отримати там житло.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали та просили його задоволити.

Відповідачка ОСОБА_6 направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.21, 24, 41 Конституції України, ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Аналіз конструкції норм статей 364 та365 ЦК України свідчить, що положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників відповідачів у справі.

Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються статтею 364 ЦК України.

Згідно з положенням частин першої та другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Частиною першою статті 183 ЦК України визначено, що річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) квартири, що перебуває у спільній власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання в окремі ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 14 грудня 2010 року ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві приватної часткової власності по 1/5 частці належить чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Зазначена кватира загальною площею 84,4 кв.м. та розміщена на першому поверсі чотириповерхового будинку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, позивачем не надано доказів в підтвердження наступних обставин: неможливості виділу належної йому 1/5 частки в натурі або що такий виділ згідно із законом не допускається; можливості інших співвласників відповідачів по справі виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар, не здобуто таких доказів і судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про розподіл квартири із виділенням грошової компенсації та припинення права власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

ОСОБА_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2024 року.

Суддя