справа № 370/2668/21
головуючий у суді І інстанції Мазка Н.Б.
провадження № 22-ц/824/4524/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 березня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 10 грудня 2012 року ОСОБА_3 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, своїм підписом підтвердив, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. На підставі вказаного договору ОСОБА_1 отримав від банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 7 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер. На день його смерті заборгованість за кредитним договором становила 7 187 грн 14 коп.

На виконання вимог частини другої статті 1281 ЦК України банк надіслав до нотаріальної контори претензію кредитора, на підставі якої заведено спадкову справу.

Згідно з відповіддю нотаріальної контори, спадкоємці ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявами про прийняття спадщини не звертались.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника.

З урахуванням зазначеного,АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №б/н від 10 грудня 2012 року у сумі 7 187 грн 14 коп., а також судові витрати.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08 березня 2023 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав суду доказів на підтвердження обсягу та вартість майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_1 , і судом такої інформації не здобуто, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку про стягнення заборгованості з відповідачів як спадкоємців боржника.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 березня 2023 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував, що банк своєчасно пред`явивши вимоги до спадкоємців через нотаріуса. ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд першої інстанції безпідставно поклав обов`язок доказування обставин щодо обсягу і вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_1 , на позивача, оскільки обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, так як відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Відповідачі не довели відсутність спадкового майна, а також того, що його вартість є меншою, ніж заявлені кредитором спадкодавця вимоги.

В анкеті-заяві клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 10 грудня 2012 року ОСОБА_1 зазначав, що нерухомість за адресою його проживання та реєстрації є його особистою власністю. Також, у цій анкеті вказано й про наявність у ОСОБА_1 автомобіля.

Суд першої інстанції не встановив, кому на праві власності належить нерухоме майно, в якому проживав спадкодавець на день його смерті, а також не перевірив відомості щодо наявності речових прав на рухоме та нерухоме майно.

Відповідачі не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 10 грудня 2012 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, своїм підписом підтвердив, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 10 грудня 2012 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 31 серпня 2015 року становила 741 грн 60 коп., станом на 30 вересня 2019 року - 8 100 грн 83 коп., станом на 08 серпня 2021 року - 7 187 грн 14 коп. (заборгованість за тілом кредиту).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.

24 січня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направив до Макарівської державної нотаріальної контори Київської області претензію кредитора до спадкоємців ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримана нотаріальною конторою 18 лютого 2020 року.

За вказаною претензією кредитора 18 лютого 2020 року Макарівською державною нотаріальною конторою Київської області заведено спадкову справу № 48/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 ,номер у спадковому реєстрі 59477175.

Згідно з листом Макарівської державної нотаріальної контори Київської області від 18 лютого 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що спадкоємці, які б подавали заяви про прийняття спадщини або відмову від неї, відсутні, при зверненні спадкоємців, до їх відома буде доведено зміст пред`явленої АТ КБ «ПриватБанк» претензії кредитора. При видачі свідоцтв про право на спадщину у даній справі АТ КБ «ПриватБанк» буде проінформований.

30 квітня 2020 року дочка спадкодавця ОСОБА_1 - ОСОБА_1 подала до Макарівської державної нотаріальної контори Київської області заяву, якою відмовилася від прийняття спадщини після її батька ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 квітня 2020 року дружина спадкодавця ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Макарівської державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та просила після спливу передбаченого законом терміну, встановленого для прийняття спадщини, видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом. У заяві ОСОБА_2 також зазначила, що документи, необхідні для одержання свідоцтва про право на спадщину, будуть подані додатково.

23 квітня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направив лист-претензію на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про повернення заборгованості.

Згідно з матеріалами спадкової справи № 48/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , які надані Макарівською державною нотаріальною конторою Київської області на запит суду першої інстанції 21 лютого 2023 року, свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Так, відповідно до статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців боржника.

Разом з тим, необхідно враховувати, що оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення позики включаються до складу спадщини, то умови договору позики щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор АТ КБ «ПриватБанк» заявив вимоги до спадкоємців.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Положення частини першої статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

При вирішенні спору суд має визначити обсяг відповідальності спадкоємців в межах вартості успадкованого майна, а також дотримання кредитором строків, передбачених статтею 1282 ЦК України.

У справі, яка переглядається, кредитор АТ КБ «ПриватБанк» своєчасно, у межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 1281 ЦК України, пред`явив вимоги до спадкоємців боржника - ОСОБА_1 , шляхом направлення повідомлення про вимоги за існуючими зобов`язаннями боржника на адресу нотаріуса, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, і звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна.

Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21), від 22 червня 2022 року у справі № 592/8474/20 (провадження № 61-4657св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 521/10631/20 (провадження № 61-5934св22), від 01 лютого 2023 року у справі № 210/1489/14-ц (провадження № 61-11200св20), від 29 серпня 2023 року у справі № 521/10631/20 (провадження № 61-12921св22, від 01 листопада 2023 року у справі № 409/479/17 (провадження № 61-21003св21), від 16 листопада 2023 року у справі № 487/1342/21 (провадження № 61-4298св23).

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув і, незважаючи на дотримання позивачем строку для пред`явлення вимоги до спадкоємців, дійшов неправильного висновку про відмову в позові з тих підстав, що позивач не надав доказів обсягу спадкового майна та його вартості. Такий висновок суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суд безпідставно поклав обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача.

Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У частині третій статті 1296 ЦК України зазначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину). Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, і відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 645/3265/13-ц (провадження № 61-5552свп18) та від 14 травня 2021 року у справі № 205/6803/19 (провадження № 61-9908св20).

У справі, яка переглядається, встановлено, що 30 квітня 2020 року, тобто у шестимісячний строк, визначений статтею 1270 ЦК України, ОСОБА_2 подала до Макарівської державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, в якій просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , після спливу передбаченого законом терміну, встановленого для прийняття спадщини, тому вважається, що відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України, ОСОБА_2 прийняла у спадщину все майно, яке належало спадкодавцю на день смерті.

Враховуючи те, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_1 увійшло невиконане боргове зобов`язання, яке останній мав перед АТ КБ «ПриватБанк», у розмірі 7 187,14 грні ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_1 ,колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_2 зобов`язана задовольнити вимоги кредитора в межах вартості спадкового майна, одержаного у спадщину.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.

Разом із тим, матеріалами спадкової справи підтверджено, що 30 квітня 2020 року, тобто у строк, встановлений статтею 1270 ЦК України,дочка спадкодавця - ОСОБА_1 подала до Макарівської державної нотаріальної контори Київської області заяву про відмову від спадщини, що виключає задоволення вимог позову до такого відповідача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості і стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» в порядку спадкування за законом боргу в сумі 7 187,14 грн, але в межах вартості спадкового майна, та відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат між сторонами

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 270 грн, за подання апеляційної скарги - 3 405 грн, загалом - 5 675 грн.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 7 187 грн 14 коп., та судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви та апеляційної скарги, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 5 675 грн.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 березня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» в порядку спадкування за законом борг у сумі 7 187 грн 14 коп. (сім тисяч сто вісімдесят сім гривень 14 копійок) в межах вартості спадкового майна.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 5 675 грн (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська