Справа №442/2021/24
Провадження №2/442/685/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

13.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити її батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову, покликається на те, що між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 07.05.2016 року був укладений шлюб, який розірваний рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024 року (справа №442/522/24). У шлюбі з відповідачкою у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Попередні 4 роки до розірвання шлюбу і на теперішній час син проживає з ним і знаходиться на його утриманні. Мати зовсім не цікавиться розвитком та вихованням сина і не проявляє бажання спілкуватись та проводити час з ним. Він неодноразово звертався до ОСОБА_2 з проханням допомогти йому з вихованням сина, який потребує, як і усі діти у його віці, материнської уваги і прикладу. Син часто запитує його про маму, плаче, коли бачить як інші батьки проводять час із своїми дітьми, однак остання ігнорує його прохання та потреби дитини у спілкуванні з матір`ю, що негативно впливає на нормальне самоусвідомлення сина як особистості, його гармонійний розвиток. Беручи до уваги таку поведінку матері малолітньої дитини, вважає, що оскільки вона добровільно самоусунулася від участі у вихованні сина, наявні усі підстави для позбавлення її батьківських прав. Така її позиція зокрема виявилася в заяві, що була нотаріально посвідчена.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив позов задоволити.

Відповідачка позов визнала. Вказала, що має намір виїхати за кордон і не має ні можливості, ні бажання забрати з собою сина. На даний час так склались обставини, що вона не бере участі у вихованні сина, оскільки працює та не має на це часу.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про позбавлення батьківських прав - ОСОБА_4 щодо задоволення позову не заперечила. Підтримала складений висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітнього сина.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 02.05.2018).

Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Як вбачається з заяви, посвідченої 20.01.2024 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівського ї області Ілик Г.М. ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає на АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Витягу з рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №88 від 15.03.2024, таким затверджено висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , 1992 р.н., стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

На думку суду, надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, байдуже ставлення.

За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідачки та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов до висновку про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків і необхідність позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 247, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав щодо малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.04.2024.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа: виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області, , юридична адреса: пл. Ринок, 1, м.Дрогобич Львівської області.

Суддя А.П. Хомик