Провадження № 2/752/807/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 березня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

з участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

у вересні 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2019 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідач перестав надавати кошти на утримання дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою, вона самостійно піклується та утримує доньку, тому змушена звернутися до суду з даним позовом з приводу стягнення з нього аліментів. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має. Стягнень за виконавчими документами з нього не справляються. ОСОБА_2 офіційно не працює, має мінливий, не постійний заробіток.

Відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її долею, не відвідує та не піклується про її здоров`я.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 36).

У підготовчому засіданні сторони відсутні.

Позивачка звернулася з заявою про завершення підготовчого провадження у справі без її участі.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позов, будь-які клопотання на адресу суду від останнього не надходили.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 107).

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в судові засідання не з`являвся, поважності причин неявки суду не повідомляв. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Третя особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явилась. Надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Служби та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 27.11.2023 року.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Голосіївським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану (м. Київ) (а.с. 6 зв).

У вказаному свідоцтві про народження матір?ю зазначена ОСОБА_4 , батьком - ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2019 року у справі № 752/5465/19 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , укладений 15.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1342, розірвано (а.с. 14).

07.06.2023 Позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені НОМЕР_2 .

Як вбачається з довідки дошкільного навчального закладу № 24 Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 29 від 17.08.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованка НОМЕР_3 з 01.09.2020 року. Рівень самообслуговування та культурно-гігієнічні навички відповідають віку дитини. Рівень розвитку пам`яті, уваги, мислення відповідають віковій нормі. Поведінка керована, взаємодія з дорослими продуктивна. Мама, ОСОБА_4 , відповідально ставиться до виховання дитини, відвідує батьківські збори, бере активну участь у вихованні своєї дитини. Під час зарахування дитини до закладу освіти була присутня лише мама. Батька дитини, ОСОБА_2 в дитячому садку ні вихователі групи, ні адміністрація закладу не бачили (а.с. 17).

Згідно з висновком Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-14172 від 23.11.2023 року дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання з`ясовано, що умови для проживання, виховання та розвитку дитини створені належним чином. Фахівцями Голосіївського районного в місті Києві центру соціальних служб встановлено, що в помешканні дотримані санітарно-гігієнічні норми. Базові та психоемоційні потреби дитини мати задовольняє в повній мірі. Малолітня ОСОБА_3 навчається в спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 15 з поглибленим вивченням англійської мови. Мати, ОСОБА_7 , надала пояснення, що працює адміністратором у Фітнес клубі «Sport Plaza».

Батько, ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На запрошення для надання пояснень до Служби не з`явився, документів та письмових пояснень не надав. Під час розмови з посадовими особами Служби ОСОБА_2 повідомив, що не працевлаштований та має ряд хронічних захворювань, які перешкоджають йому у працевлаштуванні та вихованні доньки.

Таким чином, зважаючи на викладене, орган опіки та піклування вважає, що така поведінка батька по відношенню до своєї дитини свідчить про невиконання ним обов`язків, передбачених частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Отже, керуючись чинним законодавством та рекомендаціями Комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 21 від 01.11.2023 року) орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 102).

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

За змістом ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, відомості про розмір та джерела доходів відповідача відсутні, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача на утримання неповнолітної дитини ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь матері ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня пред?явлення позову до суду (01.09.2022 року) і до досягнення дитини повноліття.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню.

За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд справи судом, від сплати якого позивач був звільнений при зверненні в суд з позовом, слід стягнути на користь держави з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43,141,150,164,166,180,182, 189,244 Сімейного кодексу України, ст. 60 Цивільного кодексу України, ст.ст. 141,258-260,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства» суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКПП не відомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКПП не відомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) на користь держави судові витрати по справі 992,40 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк