ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Харків

справа № 953/363/21

провадження № 22ц/818/1949/24

Харківський апеляційний суд в складі судді Бурлака І.В., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2024 року в складі судді Шаренко С.Л. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності, проведення поділу в натурі та встановлення права користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності

в с т а н о в и в:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2024 року провадження по цивільній справі № 953/363/21 зупинено на час проведення будівельно- технічної експертизи, відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2021 року, цивільну справу разом з ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2021 року направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса.

На вказану ухвалу суду поштою 28 березня 2024 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Статтею 355 ЦПК України встановлено, що апеляційні скарги подаються безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.3 пункту 15 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з підпунктом 15.5 пунктом 9 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції ЄСПЛ в контексті «права на справедливий суд».

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі 514/134/17 зазначено, що відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Однак, за відсутності матеріалів цивільної справи в Харківському апеляційному суді до початку функціонування ЄСІТС не можливо вирішити питання про відкриття провадження у справі у передбаченому статтями 357-359 ЦПК України порядку.

За таких обставин дана цивільна справа підлягає витребуванню із Київського районного суду м. Харкова для вирішення питання про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2024 року.

Питання про відкриття апеляційного провадження у справі буде вирішуватися після надходження матеріалів цивільної справи до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 355 ЦПК України, статтею 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України

у х в а л и в:

Витребувати із Київського районного суду м. Харкова цивільну справу № 953/363/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності, проведення поділу в натурі та встановлення права користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2024 року в складі судді Шаренко С.Л.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Бурлака