Єдиний унікальний номер судової справи: 473/4146/23
Номер провадження: 22-ц/812/397/24 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Міністерства юстиції України

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2023 року, ухваленого під головуванням судді - Лузан Л.В., в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, приватного підприємства «Союз» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державного реєстратора Мішково - Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Морозинського Олександра Анатолійовича про визнання незаконним та скасування наказу,

в с т а н о в и л а:

11 серпня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, приватного підприємства «Союз» про визнання незаконним та скасування наказу.

Позов мотивовано тим, що 08 жовтня 2021 року державним реєстратором Мішково -Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Морозинським О.А. прийнято рішення № 60850705 щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нежитлову будівлю загальною площею 55,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом розгляду скарги ОСОБА_3 , поданої 09 листопада 2021 року наказом Міністерства юстиції України за №2045/5 від 21 травня 2021 року вказане рішення було скасовано.

Проте, розгляд обумовленої скарги відбувся з суттєвими порушеннями, зокрема без належного повідомлення позивача ОСОБА_2 про час та місце розгляду скарги, а також за відсутності доказів щодо порушення прав скаржника (ПП «Союз») у результаті прийняття державним реєстратором рішення № 60850705 від 08 жовтня 2021 року.

Позивач вважає, що скасування Міністерством юстиції України рішення про державну реєстрацію його права власності на нерухоме майно є втручанням у його право власності, оскільки в разі відсутності відповідного запису в Державному реєстрі прав він не може вільно та на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю.

На думку ОСОБА_2 вказані процедурні порушення розгляду скарги обумовлюють наявність достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування оспорюваного наказу.

Посилаючись на викладене та уточнивши позовні вимоги ОСОБА_2 просив суд визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Міністерства юстиції України від 21 травня 2022 року за № 2045/5 «Про задоволення скарги», яким скасовано рішення державного реєстратора Мішково - Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Морозинського Олександра Анатолійовича від 08 жовтня 2021 року за № 60850705.

У відзиві на позов, представник Міністерства юстиції України Дівущак А.Ю. просила в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в зв`язку з їх необґрунтованістю. Зокрема, просила врахувати, що розгляд скарги відбувся у повній відповідності з вимогами діючого законодавства, оскільки за відсутності офіційної інформації щодо номеру телефону чи адреси електронної пошти позивача, останнього було повідомлено про час та місце проведення засідання з розгляду скарги шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Міністерства юстиції України. Крім того, відповідачем було встановлено, що реєстрація права власності за позивачем на об`єкт нерухомості була здійснена державним реєстратором Морозинським О. А. за наявності законодавчих підстав для відмови у такій реєстрації.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Міністерства юстиції України від 21 травня 2022 року за № 2045/5 «Про задоволення скарги», яким скасовано рішення державного реєстратора Мішково - Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Морозинського Олександра Анатолійовича від 08 жовтня 2021 року за № 60850705.

Рішення суду мотивоване тим, що недотримання особою, яка подає скаргу, передбачених законом вимог щодо її оформлення, неподання доказів порушення внаслідок прийняття державним реєстратором рішень її прав, виключає можливість розгляду скарги та є безумовною підставою для відмови у її задоволенні. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, скарга № С-34755 від 10 листопада 2021 року не підписана скаржником у передбаченому законом порядку. Також на скаржника на стадії подання скарги законом покладено обов`язок довести факт порушення оскаржуваними рішеннями його прав. Проте, ОСОБА_3 , звертаючись до Міністерства юстиції України зі скаргою, не обґрунтовував факт порушення його інтересів наявністю оспорюваного ним рішення. Не надані такі докази й під час розгляду справи в суді. Крім того, застосований відповідачем механізм повідомлення про розгляд Комісією скарги ОСОБА_3 є недієвим з точки зору досягнення мети такого оголошення, оскільки у будь-якої зацікавленої особи без наявності інформації про факт звернення з такою скаргою відсутня необхідність для моніторингу офіційного веб-сайту Мін`юсту. Разом з тим, Міністерством юстиції України не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували здійснення додаткового повідомлення позивача про дату, час та місце засідання Колегії в способи, визначені п.11 Порядку № 1128, в редакції, яка була чинною на час прийняття спірного рішення. При цьому, Міністерством юстиції України не надано доказів щодо неможливості належного повідомлення позивача (неможливості отримання з інших офіційних джерел необхідної для здійснення повідомлення інформації).

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не повно з`ясовано та надано невірну оцінку обставинам, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсності, зокрема Міністерством юстиції дотримано процедуру розгляду скарги ОСОБА_3 . Так подаючи скаргу до Міністерства юстиції, скаржник ОСОБА_3 скористався можливістю заповнити електронну форму на офіційному сайті Міністерства. Форма розроблена із урахуванням вимог Закону України «Про звернення громадян». Крім того, Міністерство юстиції України належним чином повідомило скаржника, державного реєстратора, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у відповідності до встановлених законодавством вимог. Натомість відсутність вказаних осіб, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду. Окрім того, позивач не зазначив, та під час судового розгляду в суді першої інстанції не було встановлено, як його відсутність на засіданні Комісії вплинула на оцінку законності реєстраційних дій державного реєстратора Мішково - Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Морозинського О.А., що становили предмет скарги ОСОБА_3 .

Разом з тим, на думку представника Міністерства юстиції України, судом не було враховано, що у порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку № 1127, реєстратором ОСОБА_4 проведено державну реєстрацію із порушенням вимог чинного законодавства у сфері державної реєстрації.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання позивач, відповідач ПП «Союз» та третя особа не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника ПП «Союз» надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши суддю - доповідача, представника відповідача - Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 08 жовтня 2021 року державним реєстратором Мішково - Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Морозинським О. А. прийнято рішення № 60850705 щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нежитлову будівлю загальною площею 55,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава для державної реєстрації: технічний паспорт, серія та номер: 0089/1, виданий 30.07.2021, видавник: ТОВ «Миколаївський обласний інжиніринговий центр»; довідка, серія та номер: 2297/6, видана 30.07.2021, видавник: ТОВ «Миколаївський обласний інжиніринговий центр».

10 листопада 2023 року Міністерством юстиції України за № С-34755 зареєстровано електронне звернення ОСОБА_3 від 09 листопада 2021 року, в якому останній просив провести перевірку та скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (державний реєстратор ОСОБА_4 ), оскільки державна реєстрація була проведена з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на підставі підроблених документів.

Міністерством юстиції України було розміщено на офіційному веб-сайті Мін`юсту оголошення наступного змісту: «17 грудня 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , в Офісі протидії рейдерству відбудеться засідання центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції щодо розгляду скарги ОСОБА_3 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2023 року за № С-34755. Тип об`єкта нерухомого майна: нежитлова будівля. Адреса: АДРЕСА_1 . Суб`єкт оскарження: державний реєстратор Мішково - Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Морозинський О. А. Заінтересована особа: ОСОБА_2 Дату розміщення обумовленого оголошення матеріали справи не містять.

Згідно висновку центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 17 грудня 2021 року рекомендовано скасувати вказане рішення № 60850705, оскільки державним реєстратором належним чином не перевірені подані йому документи, які необхідні для проведення реєстраційних дій. Державний реєстратор прийняв оскаржуване рішення за відсутності в повному обсязі документів, необхідних для реєстрації прав (документів щодо підтвердження присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, встановлення кадастрового номеру відповідної земельної ділянки для встановлення місця розташування об`єкту нерухомого майна); з порушенням п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за №1127.

21 травня 2022 року Міністерством юстиції України на підставі вищевказаного висновку видано наказ за № 2045/5 «Про задоволення скарги», яким скаргу ОСОБА_3 задоволено повністю, скасовано рішення державного реєстратора Мішково - Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Морозинського О.А. від 08 жовтня 2021 року за № 60850705, тимчасово заблоковано державному реєстратору Мішково - Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області ОСОБА_4 доступ до Державного реєстру прав строком на три місяці та вирішено питання виконання обумовленого наказу.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що розгляд скарги ОСОБА_3 відбувся з суттєвими порушеннями, зокрема без належного його повідомлення про час та місце розгляду скарги, а також за відсутності доказів щодо порушення прав скаржника (ПП «Союз») у результаті прийняття державним реєстратором рішення № 60850705 від 08 жовтня 2021 року.

Заперечуючи проти позову, відповідач - Міністерство юстиції України вказувало на те, що вононалежним чином повідомило скаржника, державного реєстратора, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у відповідності до встановлених законодавством вимог. Відсутність вказаних осіб, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

У свою чергу, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (надалі - Закон № 1952) ії на момент розгляду скарги) що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Відповідно до Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року (надалі - Порядок № 1128), який визначає процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (суб`єкт оскарження), здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (суб`єкт розгляду скарги).

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах за умови підписання її скаржником, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису.

Копії документів, що додаються до скарги у сфері державної реєстрації в електронній формі, виготовляються шляхом сканування з обов`язковим накладенням відповідним скаржником кваліфікованого електронного підпису (п.п. 2,3 Порядку № 1128 в редакції на момент розгляду скарги).

Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, зокрема, оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом (п.5 Порядку № 1128 в редакції на момент розгляду скарги).

Якщо під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до п.5 цього Порядку встановлено наявність підстав для відмови в її задоволенні, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає не пізніше десяти робочих днів з дня її реєстрації рішення про відмову в задоволенні такої скарги із зазначенням мотивів такої відмови. Рішення про відмову у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації з підстави оформлення її без дотримання вимог, визначених законом, не позбавляє скаржника права на повторне звернення з такою скаргою в межах визначеного законом строку.

Колегіальний розгляд скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються, здійснюється якщо під час розгляду відповідної скарги не виявлено підстав для відмови в її задоволенні, відповідно до п.5 Порядку № 1128 (п.п. 6,8 Порядку № 1128).

Таким чином, недотримання особою, яка подає скаргу, передбачених законом вимог щодо її оформлення, неподання доказів порушення внаслідок прийняття державним реєстратором рішень її прав, виключає можливість розгляду скарги та є безумовною підставою для відмови у її задоволенні.

Як встановлено судом, скарга № С-34755 від 10 листопада 2021 року подана ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України не містить обґрунтування щодо факту порушення його інтересів наявністю оспорюваного ним рішення. Таких доказів й не надано під час розгляду справи.

Відповідно до п. 11 Порядку № 1128, в редакції, яка була чинною на час прийняття спірного рішення, Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел); засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Результатом такого повідомлення повинна бути фактична обізнаність всіх зацікавлених осіб про дату, час та місце розгляду скарги, яка надає можливість належно підготуватися до розгляду такої скарги та взяти участь в її розгляді. Лише після з`ясування факту такої обізнаності Комісія може вирішити питання про можливість розгляду скарги без участі зацікавлених осіб, які не з`явились на засідання Комісії.

Повідомлення про проведення Комісією засідання з розгляду скарги ОСОБА_3 , яке відбулось 17 грудня 2021 року об 11 год. 40 хв. було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту. Дату розміщення обумовленого оголошення матеріали справи не містять. У вказаному повідомленні зазначено заінтересованою особою - ОСОБА_2 (а.с.34-35).

Між тим, позивач заперечує про те, що йому було відомо про розгляд скарги ОСОБА_5 .

Недотримання порядку розгляду скарги та мети, значення і призначення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень, за наслідками якої один із суб`єктів реєстраційних дій втрачає речове право, а інший набуває, і при цьому відбувається обмеження права першого на можливість щонайменше донести свою позицію про правильність дій державного реєстратора чи суб`єкта державної реєстрації прав, не може і не повинно визнаватися формальним порушенням.

Неприбуття осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Отже, неприбуття лише належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду справи. Якщо на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це перешкоджає розгляду скарги. Ці обставини повинні з`ясовуватися до початку розгляду скарги секретарем комісії у порядку визначеному пунктом 3 розділу ІІІ Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №826/9791/17, від 26.04.2019 у справі №821/669/17.

Суд першої інстанції вірно вважав, що застосований відповідачем механізм повідомлення про розгляд Комісією скарги ОСОБА_3 є недієвим з точки зору досягнення мети такого оголошення, оскільки у будь-якої зацікавленої особи без наявності інформації про факт звернення з такою скаргою відсутня необхідність для моніторингу офіційного веб-сайту Мін`юсту.

Міністерством юстиції України не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували здійснення додаткового повідомлення позивача про дату, час та місце засідання Колегії в способи, визначені п.11 Порядку № 1128, в редакції, яка була чинною на час прийняття спірного рішення. При цьому, Міністерством юстиції України не надано доказів щодо неможливості належного повідомлення позивача (неможливості отримання з інших офіційних джерел необхідної для здійснення повідомлення інформації).

З урахуванням вказаних обставин справи та положень вищевказаних норм із застосуванням висновків Верховного Суду у постановах від 15 серпня 2019 року у справі №826/3539/17, від 19 травня 2021 року у справі №640/17492/20, 28 березня 2018 року у справі №826/19452/16, від 19 червня 2019 року у справі №826/9614/17, від 11 жовтня 2019 року у справі №810/1701/18, від 15 серпня 2019 року у справі №826/3539/17, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення порядку розгляду скарги ОСОБА_3 , а відтак обґрунтовано задовольнив позов.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачу достеменно було відомо про розгляд скарги, оскільки 16 грудня 2021 року за допомоги електронної пошти від ОСОБА_2 надійшли пояснення стосовно скарги ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, з огляду на те, що позивач заперечує належність йому вказаної електронної пошти. Протилежного матеріли справи не містять.

Крім того, під час апеляційного розгляду представник відповідача не зміг пояснити яким чином перед розглядом скарги було встановлено особу позивача ОСОБА_2 - як заінтересовану особу стосовно скарги ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом, проведення реєстратором ОСОБА_4 державної реєстрації із порушенням вимог чинного законодавства у сфері державної реєстрації не заслуговують на увагу, оскільки предметом розгляду була виключно процедура розгляду скарги ОСОБА_3 . Міністерством юстиції України.

Також не можуть бути прийняті до уваги висновки Верховного Суду на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, оскільки у вказаних постановах Міністерством юстиції України вживалися всі способи отримання з інших офіційних джерел необхідної інформації для здійснення повідомлення заінтересованих осіб.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до доводів відзиву на позов та які були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд надав відповідну правову оцінку з урахуванням всіх фактичних обставин справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, і з якою погоджується колегія суддів.

При цьому колегія враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, на законність ухваленого судового рішення не впливають, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 08 квітня 2024 року