Справа № 214/444/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 квітня 2024 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,
представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/444/24 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення збитків за кредитним договором, нарахованих у порядку ч.2 ст.625 ЦК України, -
Представники: від позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ,
Директор ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 26.12.2023 (надійшла до суду 17.01.2024), в якій просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» збитки, нараховані в порядку ст.625 ЦК України за кредитним договором №0388/05/05-КЕ від 07.10.2008 після ухвалення судового рішення від 25.01.2016 у справі №214/3906/15-ц, а саме: інфляційні втрати та 3% річних у розмірі 1552 доларів США 47 центів та 117 069 грн. 03 коп.; стягнути з відповідачів 3 855 грн. 00 коп. судового збору та 20 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 07.10.2008 між АКБ «ФОРУМ» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №0388/08/05-КЕ, за умовами якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 40 000 доларів США зі сплатою процентів за користування ним за ставкою 15% річних. Свої зобов`язання АКБ «ФОРУМ» за кредитним договором виконало в повному обсязі, в той час як позичальник ОСОБА_6 не надавала своєчасно банку грошові кошти для повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2016 у справі №214/3906/15-ц, стягнуто солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ», яке є правонаступником АКБ «ФОРУМ», заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 637 доларів США 45 центів та 654 425 грн. 90 коп., а також 3654 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили, однак наразі залишається невиконаним. 26.03.2019 між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, у тому числі за кредитним договором №0388/05/05-КЕ від 07.10.2008. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2019 року у справі №214/3906/15-ц замінено стягувача у рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2016 у справі №214/3906/15-ц. Відтак, ТОВ «ФК «ВЕСТА», дійсна назва якого ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», наділене правом грошової вимоги до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 в рамках відносин, що стосуються повернення ними боргу за кредитним договором №0388/05/05-КЕ від 07.10.2008. При цьому, ухвалення рішення не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання зобов`язань та не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, як і не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України. Оскільки на момент звернення до суду з даним позовом заборгованість за кредитним договором не погашена, рішення суду не виконане, позивачем нараховані інфляційні втрати 93 240 грн. 76 коп. та 3% річних 1152 доларів США 47 центів та 23 828 грн. 27 коп. На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашають заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» як дійсного кредитора та стягувача.
Ухвалою суду від 31.01.2024 позовну прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.28).
Ухвалою суду від 01.04.2024 задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.53).
04.04.2024 на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення від представника позивача (а.с.61-68).
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Представник позивача ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» - Титаренко Ю.Д., беручи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (дійсне прізвище Дзамашвілі) в судове засідання не з`явилися, викликалися неодноразово у встановленому законом порядку, протягом визначеного судом строку відзив на позов не подали. Клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, їх повторну неявку до суду, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності
Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, вислухавши думку представника позивача, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Судом встановлено, що 07.10.2008 між АКБ «ФОРУМ», правонаступником якого з 19.04.2010 є ПАТ «БАНК ФОРУМ», як банком та ОСОБА_6 як позичальником було укладено кредитний договір №0388/08/05-КЕ, відповідно до якого банк надав позичальникові кредит шляхом відкриття кредитної лінії на поточні потреби з лімітом в розмірі 40 000 доларів США строком до 06.10.2011 (п.1.1. кредитного договору). За умовами кредитного договору позичальник зобов`язалася оплачувати банку відсотки за користування кредитними ресурсами з розрахунку 15% річних (п.1.4. кредитного договору), та повернути кредитні кошти до 06.10.2011 (а.с.5-6).
Відповідно до п.п.2.4, 2.5 кредитного договору, позичальник зобов`язалася здійснювати повернення кредиту частинами, відповідно до графіку та сплачувати самостійно відсотки за користування кредитними коштами щомісячно.
Забезпеченням виконання позичальником ОСОБА_6 зобов`язань за кредитним договором №0388/08/05-КЕ від 07.10.2008 перед банком виступали, зокрема, порука ОСОБА_2 за договором поруки №0388-Р1 від 07.10.2008, укладеним між АКБ «ФОРУМ» та ОСОБА_2 (а.с.6-зворот-7).
Відповідно до умов договору поруки, поручитель зобов`язується у разі невиконання або порушення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту 40 000 доларів США, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені кредитним договором (п.2.1 договору поруки). Поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім своїм майном (п.2.2 договору поруки).
За умовами п.3.1. договору поруки, у випадку невиконання зобов`язань по кредитному договору та договору поруки боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі.
У порушення умов кредитного договору, позичальник ОСОБА_6 свої зобов`язання належним чином не виконала, що обумовило виникнення заборгованості.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2016, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №214/3906/15-ц, позовні вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором в сумі 42 637 доларів США 45 центів США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 39 966 доларів США 33 центи, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 2 671 доларів США 12 центів, пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 654 425 грн. 90 коп.; вирішено питання розподілу судових витрат (а.с.7-зворот-8).

Заочне рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, за заявою відповідачів судом першої інстанції не переглядалось, а відтак набрало законної сили 05.04.2016. На його виконання 27.07.2016 судом видано виконавчі листи за кожним із відповідачів боржників (а.с.8-зворот-9).

26.03.2019 між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, у тому числі за кредитним договором №0388/05/05-КЕ від 07.10.2008.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2019 року у справі №214/3906/15-ц замінено первісного стягувача ПАТ «БАНК ФОРУМ» його правонаступником ТОВ «ФК «ВЕСТА» у рамках виконавчого провадження ВП №52190775 з примусового виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2016 у справі №214/3906/15-ц (а.с.9-зворот).

На підставі протоколу №06/08-2019 загальних зборів учасників ТОВ «ФК «ВЕСТА» від 06.08.2019 перейменовано товариство на ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» із внесенням відповідних змін до Статуту товариства та реєстрацією змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10-12, 13, 14).

Звертаючись до суду з позовом, представник ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» зазначив, що рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2016 у справі №214/3906/15-ц залишається невиконаним. При цьому, ухвалення рішення не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржників від відповідальності за невиконання ними грошового зобов`язання.

ОСОБА_6 , ОСОБА_2 не виконали судове рішення, тим самим допустили прострочення виконання грошового зобов`язання. Так, постановою державного виконавця Саксаганського відділі державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 21.08.2019 виконавче провадження №52190775 завершене на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо було б звернути стягнення, а вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а.с.63-64). Докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Відтак, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим.

За змістом ст.ст.524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічну позицію з цього приводу викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Під індексом інфляції розуміється показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, отже норма ЦК України, яка регламентує сплату індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання, поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 101 %.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 у справі №6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. Про особливості здійснення нарахувань в порядку ст.625 ЦК України також зазначено в постанові Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 924/532/19.

Правовий аналіз положень ст.ст.526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/190/18.

Так, ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» здійснено нарахування 3% річних та індексу інфляції, що полягає в компенсації боржниками плати за користування утримуваними ними грошовими коштами, належними до сплати. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку, виконаного ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» за період з 08.12.2020 до 23.02.2022 визначений виходячи з присудженої рішенням суду суми простроченої заборгованості за кредитом (за тілом та процентами) 42 637 доларів США 45 центів, та пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 654 425 грн. 90 коп.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Аналогічна позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 у справі №775/7704/15.

Отже, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок.

За таких обставин суд вважає за необхідне навести розрахунок заборгованості із перевіркою наданого відповідачем, проведеного на підставі ст.625 ЦК України на стягнуту судом заборгованість в сумі 42 637 доларів США 45 центів США та на пеню за порушення строків повернення кредиту і сплати відсотків у розмірі 654 425 грн. 90 коп. за період з 08.12.2020 до 23.02.2022, тобто в межах заявлених вимог, зважаючи на діючий мораторій на застосування ст.625 ЦК України в період дії в Україні воєнного стану, введеного з 24.02.2022, що діє дотепер.

Інфляційні втрати (збитки) суд розраховує за формулою: [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] * [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], де [Індекс інфляції] це добуток щомісячних індексів за відповідний період (тобто сукупний індекс інфляції).

З урахуванням індексів інфляції, визначених Державною службою статистики України за період з 08.12.2020 до 23.02.2022, сукупний індекс інфляції складає 114,25.

Таким чином, розмір інфляційних втрат складає 93 255 грн. 69 коп., виходячи з розрахунку: (654 425,90 * 114,25 / 100%) 654 425,90.

З огляду на те, що позивачем допущено арифметичну помилку при розрахунку розміру інфляційних втрат, в результаті чого заявлено меншу суму 93 240 грн. 76 коп. від розрахованої судом 93 255 грн. 69 коп., тому вирішуючи спір в межах заявлених вимог суд вважає за можливе стягнути заявлену позивачем суму інфляційних втрат 93 240 грн. 76 коп. та вірно визначену 3% річних 2 194 грн. 31 коп.

При цьому, нарахування інфляційних втрат допускається лише на грошові зобов`язання, виражені у національній валюті гривні, а тому суд погоджується із пред`явленням позивачем вимоги про стягнення інфляційних збитків, нарахованих лише на пеню, стягнуту за рішенням суду у національній валюті. Правова позиція з цього приводу висловлена ВП ВС у постанові від 16.01.2019 у справі №464/3790/16 та у постанові від 07.07.2020 у справі №296/10217/15.

При розрахунку 3% річних в межах заявленого позивачем періоду суд виходить з наступного: дата початку нарахування 08.12.2020, дата закінчення нарахування 23.02.2022, відсоткова ставка - 3% річних, кількість днів 443, та розраховує за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] * [Процентна ставка] / 100% / 365 (або 366) днів на рік * [Кількість днів].

Таким чином, розмір 3% річних складає 23 828 грн. 27 коп. та 1552 доларів С ША 47 центів, виходячи з наступного розрахунку:

-654 425,90 * 3% /100% / 365 * 443 = 23 828,27;

-42 637,45 *3%/100%/365*443 = 1552,47.

Відтак, наданий позивачем розрахунок в частині 3% річних суд приймає до уваги, оскільки він виконаний арифметично вірно та сумнівів в його достовірності не викликає.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі із солідарним стягненням з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» збитків за кредитним договором №0388/05/05-КЕ від 07.10.2008, нарахованих у порядку ч.2 ст.625 ЦК України після ухвалення судового рішення від 25.01.2016 у справі №214/3906/15-ц, за період з 08.12.2020 до 23.02.2022, а саме: інфляційних втрат у розмірі 93 240 грн. 76 коп. та 3% річних 1152 доларів США 47 центів та 23 828 грн. 27 коп.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ст.141 ЦПК України та п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», відповідно до яких у випадку пред`явлення позову, ціна якого визначається в іноземній валюті, одночасно ціну позову необхідно визначати і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову в національній валюті визначається розмір судового збору. Однак, якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти саме на день сплати, а не на день подання позову.

Як слідує з платіжної інструкції №7231 від 17.12.2023 (а.с.21), за пред`явлення ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» позову сплачено судовий збір в сумі 3 855 грн. 00 коп., в той час як позов направлено до суду засобами поштового зв`язку 26.12.2023 відповідно до відтиску поштового штемпелю на конверті (а.с.22). За даних обставин, ціна позову визначається в еквіваленті по курсу долару США саме на момент сплати судового збору 17.12.2023 (1 долар США = 36,99 грн.). Отже, ціна позову становить 174 494 грн. 90 коп., виходячи з розрахунку: (1 552,47 доларів США * 36,99 грн.) + 93 240,76 + 23 828,27. Відповідно, розмір судового збору, який підлягав сплаті, складає1% від ціни позову, але не менше 2684 грн. (з розрахунку: 174 494,90 * 1,5% / 100% = 2617 грн. 42 коп.). У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів, кожного окремо, на користь ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» по 1342 грн. 00 коп., що не позбавляє позивача права на звернення із відповідною заявою в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір» стосовно повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 1 171 грн. 00 коп.

Що стосується витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн., які ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» просить відшкодувати, то вирішуючи питання їх стягнення з відповідачів, суд виходить з такого.

Як слідує з ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо .

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд при вирішенні вказаного питання також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22.11.2019 у справі №810/1502/18. Суд також зазначає, що в п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З матеріалів справи слідує, що 03.01.2023 між ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» було укладено договір про надання правової допомоги №02-01/2023 (а.с.16-17), який містить деталізацію щодо характеру правової допомоги, яку адвокатське об`єднання надаватиме клієнтові (п.2.1 договору). У п.4 договору регламентовано порядок оплати наданих послуг.

У силу ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В акті приймання-передачі наданих послуг від 21.11.2023 №90 (а.с.19) зазначено загальну вартість наданих послуг по боржникові ОСОБА_6 стосовно підготовки позову 20 000 грн., з яких: усна консультація по кредитній справі 3000 грн. (2 години), письмова консультація по судовому рішенню у справі №214/3906/15-ц 3000 грн. (2 години), підготовка (складання) позовної заяви 9 000 грн. (3 години), формування додатків до позовної заяви, зібрання та передання справи замовнику 5000 грн. (2 години). Доказом оплати позивачем вартості послуг адвокатського об`єднання є зазначений акт, про що зазначено у п.2 акта.

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що розмір заявлених витрат є необґрунтованим та надмірно завищеним показником, зважаючи на характер спору і складність справи. Відтак, суд вважає за можливе частково компенсувати понесені позивачем витрати на правничу допомогу, зменшивши їх до 9000 грн. (5 000 грн. за складання позову, 3000 грн. усна консультація, 1000 грн. - формування додатків до позовної заяви, зібрання та передання справи замовнику) шляхом їх стягнення з відповідачів, кожного окремо по 4500 грн., на користь позивача, що буде пропорційним з обсягом наданої правничої допомоги та відповідатиме принципам розумності і співмірності. Доказів надання позивачеві письмової консультації вартістю 3000 грн. суду не надано, а тому в їх компенсації слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення збитків за кредитним договором, нарахованих у порядку ч.2 ст.625 ЦК України задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» збитки за кредитним договором №0388/05/05-КЕ від 07.10.2008, нараховані у порядку ч.2 ст.625 ЦК України після ухвалення судового рішення від 25.01.2016 у справі №214/3906/15-ц, за період з 08.12.2020 до 23.02.2022, а саме: інфляційні втрати у розмірі 93 240 грн. 76 коп. та 3% річних 1152 доларів США 47 центів та 23 828 грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожного окремо, на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» по 4 500 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу та по 1342 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня складання повного тексту не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача (ів), оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачами в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про сторін:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», , юридична адреса: м. Київ, вул. Сурикова, буд.3, корп.8Б, офіс 103.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 (попереднє прізвище ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне заочне рішення суду складено 05.04.2024.

Суддя О.І. Євтушенко