Справа №491/399/21
УХВАЛА

03 квітня 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області

у складі: головуючої у справі судді - Надєр Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Рачкової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №491/399/21 від 24 травня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вона просить суд поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 24 травня 2021 року у справі №491/399/21.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що стягувачем не правильно зазначено прізвище боржника, оскільки воно було змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюбу, яка заявника додала до заяви. Також заявник вказує, що вимоги стягувача не є безспірними та є необґрунтованими. Стягувачем не надано обґрунтований розрахунок суми, що підлягає стягненню, невідомо, за якими фактичними показниками лічильника обліку природного газу нарахована заборгованість. Крім того станом на 01 грудня 2023 року фактичні показники лічильника боржника за особовим рахунком № НОМЕР_1 складають -231,04 куб.м., що підтверджується доданим до заяви актом звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу, та листом АТ «Одесагаз» №648 від 27 грудня 2023 року, а тому заборгованість за спожитий природний газ відсутня.

Крім того, заявник просить визнати поважною причину пропуску та поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу, оскільки про існування судового наказу дізналася після отримання копії вказаного судового наказу з додатками та постанови про відкриття провадження 18 січня 2024 року від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області. В матеріалах судової справи №491/399/21 міститься інформація про надіслання оскаржуваного судового наказу боржнику рекомендованими листами, однак вказані листи вона не отримувала, підпис про їх отримання вчинений невідомою особою. Заявника з даного приводу зверталась до ПАТ «Укрпошта», але листом від 01 січня 2024 року їй повідомлено про неможливість отримання будь-якої інформації щодо вказаних рекомендованих листів через закінчення встановленого чинним законодавством шестимісячного строку розгляду скарги. Заявник вважає, що вище вказані обставини унеможливили подання нею зави про скасування судового наказу раніше через відсутність підтверджуючих документів, що зумовило подання нею клопотання про поновлення строків подання заяви про скасування судового наказу.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу та додані до неї документи, матеріали судової справи №491/399/21, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 травня 2021 року Ананьївським районним судом Одеської області у цивільній справі №491/399/21 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 30 серпня 2016 року Ананьївським РС ГУДМС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», адреса: 65003, м.Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд.23, п/р IBAN НОМЕР_4 , АТ «ПУМБ», МФО 334851, , заборгованість за використаний природний газ в розмірі 10615 (десять тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень 67 копійок, а також 227 гривень 00 копійок судового збору.

24 травня 2021 року копія вказаного судового наказу та додана до нього заява про видачу судового наказу з додатками до неї були надіслані боржнику ОСОБА_1 за адресою її проживання - АДРЕСА_1 .

Згідно поштового повідомлення від 06 жовтня 2021 року копію вище вказаного судового наказу та доданої до нього заяви про видачу судового наказу з додатками до неї ОСОБА_1 отримала особисто 02 жовтня 2021 року, про що свідчить підпис особи, яка отримала поштове відправлення, а також відмітки у відповідних графах «вручено» «особисто».

В подальшому 25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 було направлено завірену копію судового наказу, який набув законної сили за вище вказаною адресою.

Згідно поштового повідомлення від 11 січня 2022 року (№№716, 684) копію вище вказаної завіреної копії судового наказу ОСОБА_1 отримала особисто 05 січня 2022 року, про що свідчить підпис особи, яка отримала поштове відправлення, а також відмітки у відповідних графах поштового повідомлення.

З матеріалів судової справи вбачається, що боржником ОСОБА_1 з моменту отримання копії судового наказу та доданої до нього заяви про видачу судового наказу з додатками до неї у визначений ч.1 ст.170 ЦПК України строк не подавалась заява про його скасування.

Також до заяви заявником в підтвердження зміни її прізвища додано копію свідоцтва про шлюб, виданого 03 квітня 2021 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно якого 03 квітня 2021 року заявник уклала шлюб з ОСОБА_5 , після чого змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_1 ». Також до заяви додано копію паспорта № НОМЕР_5 , виданого 09 липня 2021 року органом 5123 на ім`я заявника ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Згідно з ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

У пункті 3 частини 5 статті 170 ЦПК України встановлено, що до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Заява боржника про скасування судового наказу, яка подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстави для поновлення строку для подання цієї заяви. ( ч.2 ст. 171 ЦПК України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява № 3236/03).

При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Водночас, слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Заявник у клопотанні про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу посилається на те, що в поштових повідомленнях про отримання судового наказу міститься підпис невідомої особи, а вона особисто вказаний судовий наказ не отримувала, а дізналася про його існування від приватного виконавця, а тому у встановлений законом строк не скористалася правом на подання заяви про скасування судового наказу.

Однак судом встановлено, що копія судового наказу надсилалась поштою за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 . Заявник в заяві про скасування судового наказу зазначила свою адресу: АДРЕСА_1 , що також підтверджується доданими до заяви: копією відповіді приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. від 17 січня 2024 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження №67815192 від 08 грудня 2021 року, копією листа Ананьївського управління газового господарства Акціонерного товариства «Одесагаз» від 27 грудня 2023 року, копією акту звіряння фактично використаних об`ємів споживача об`ємів природного газу, копією повторного звернення заявника до ПАТ «Укрпошта» від 15 грудня 2023 року, копією відповіді АТ «Укрпошта» від 01 січня 2024 року.

З наведеного вбачається, що заявник як на момент ухвалення судового наказу від 24 травня 2021 року, так і на момент звернення до суду з заявою про скасування судового наказу має одну й ту ж саму адресу проживання/реєстрації.

Заявником не доведено належними, допустимими та достатніми доказами того факту, що копію судового наказу отримала інша особа, та, як зазначає заявник, в поштових повідомленнях про отримання копій судового наказу містяться підписи іншої особи. Також встановлено, що на повторне звернення ОСОБА_1 до генеральної дирекції ПАТ «Укрпошта» 15 грудня 2023 року з проханням надати їй письмову відповідь, що рекомендовані листи №716 та №684 нею не отримувалися, на що Укрпоштою такої інформації не надано. Крім того 27 грудня 2023 року Акціонерним товариством «Одесагаз» ОСОБА_1 надано рекомендації щодо її звернення про приведення обліку розподіленого та спожитого природного газу відповідно до фактичних показів лічильника газу. У відповіді на клопотання приватного виконавця Качурка В.В. від 17 січня 2024 року повідомлено, що відповідь на клопотання від 15 грудня 2023 року була надіслана на зазначену електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_2 та поштову адресу: АДРЕСА_1 - 28 грудня 2023 року. За даними АТ «Укрпошта» лист за №677 прибув до точки видачі 02 січня 2024 року, але не було отримано, як наслідок 11 січня 2024 року було повернуто приватному виконавцю. З заявою ж про скасування судового наказу ОСОБА_1 звернулась до суду лише 07 лютого 2024 року.

Таким чином, суд не вбачає підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, оскільки боржником не наведено ґрунтовних поважних причин пропуску строку, в зв`язку з чим відмовляє в задоволенні клопотання та повертає заяву про скасування судового наказу.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 44, 160, 167, 170, 171, 258-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу судового наказу №491/399/21 від 24 травня 2021 року, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за використаний природний газ.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №491/399/21 від 24 травня 2021 року, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за використаний природний газ - повернути заявнику.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень ч.2 ст.352, ч.1 ст.353, ч.1 ст.354 ЦПК України з урахуванням положень п.15.5 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

Суддя: Надєр Л.М.

Ухвала набула законної сили "_____"_________________20_____року.