02.04.2024
Справа № 696/64/24
У Х В А Л А

іменем України

02 квітня 2024 року Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Білопольської Н.А.

секретаря судового засідання Бондарь Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі № 696/64/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

27 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі № 696/64/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утриманн дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви вказує на те, що при постановленні судового наказу суду не були відомі факти, за наявності яких суд би прийняв інше рішення.

ОСОБА_1 зазначив, що заява про видачу судового наказу, подана ОСОБА_2 , викладена без додержання вимог ст. 163 ЦПК України: у заяві не зазначено вимоги заявниці і обставини, на яких вони ґрунтуються; не додано копію договору, укладеного у письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги; заявниця не довела факту відмови ОСОБА_1 добровільно утримувати дочку.

Окрім того, послався на ту обставину, що на даний час виконує військовий обов`язок й знаходиться у зоні бойових дій та кожного місяця в залежності від коштів, які перераховуються військовослужбовцям, перераховував заявниці кошти на утримання дитини, тому вважає, що заявницею надано суду недостовірну інформацію та не надано жодних доказів, якими б підтверджувалася його вина у відмові утримувати дочку.

Вважає, що відповідно до Сімейного кодексу України, вони, як батьки малолітньої дитини, могли б у добровільному порядку вирішити питання щодо стягнення аліментів, тому вважає, що про такий спосіб врегулювання спору заявниці не був відомий, а тому це і є нововиявленою обставиною для скасування судового наказу.

При цьому ОСОБА_1 наголошує, що, перебуваючи у шлюбі, добросовісно виконував всі обов`язки щодо утримання доньки, з моменту призову до лав Національної гвардії України матеріально також забезпечував дочку шляхом перерахування коштів на картку заявниці.

Відтак просить суд зупинити провадження у справі № 696/64/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення нею повноліття, - до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Національної гвардії України, скасувати судовий наказ від 23 січня 2024 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року залишено без руху заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 19 березня 2024 року відкрито провадження у справі про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

В судове засідання заявник (боржник) ОСОБА_1 не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить відкликати/скасувати судовий наказ від 23 січня 2024 року у справі № 696/64/24 від негайного виконання і прийняти нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у повному обсязі; зупинити провадження у справі № 696/64/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення нею повноліття, - до припинення його перебування у складі Національної гвардії України.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду про проведення судового розгляду без її участі, просить у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відмовити, оскільки ОСОБА_1 не зазначив жодної нововиявленої обставини для перегляду судового наказу. Окрім того, просить суд відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження, оскільки це призведе до погіршення становища малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, наявні докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 23 січня 2024 року Кам`янським районним судом Черкаської області винесено судовий наказ № 696/64/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з дня подання до суду заяви про видачу судового наказу, тобто з 17 січня 2024 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей.

Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так, за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч.ч. 4, 5 ст.423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм обов`язковими умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Суди повинні розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Боржник ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, посилається на той факт, що він надавав добровільну допомогу на утримання малолітньої доньки та вони, як батьки, повинні були б досягнути добровільної згоди та укласти відповідний договір щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а тому вважає, що аліменти не повинні стягуватися з нього. На підтвердження зазначених обставин боржник ОСОБА_1 надав суду копію виписки з банку.

Однак суд зазначає, що ці обставини не відповідають критеріям ч. 2 ст. 423 ЦПК України, зокрема не є тими обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі стягувачці ОСОБА_2 , яка зверталася 17 січня 2024 року із заявою про видачу судового наказу, на час розгляду справи.

Суд зауважує на тому, що не існує підстав для визнання зазначених ОСОБА_1 обставин нововиявленими, оскільки такі не впливають на правильність ухваленого судового рішення та не є тими обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі стягувачці ОСОБА_2 , яка зверталася із заявою про видачу судового наказу на час розгляду справи.

Окрім того, суд зазначає, що ОСОБА_2 , звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, на власний розсуд реалізувала свої процесуальні права та обов`язки, тобто, обґрунтовуючи заяву про видачу судового наказу та надаючи письмові докази на підтвердження своїх доводів та міркувань, самостійно визначила межі вимог та обсяг доказів на їх підтвердження.

При винесенні судового наказу № 696/64/24 від 23 січня 2024 року судом було враховано всі обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів на користь матері, оскільки остання має право на стягнення аліментів на утримання дитини у відповідному розмірі, вказаному у наказі. Спору щодо батьківства не заявлено, і підстав, передбачених в ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі наказу не було.

Суд також враховує, що у своїй судовій практиці Верховний Суд вказує на те, що під ознаки нововиявлених обставин у справі про стягнення аліментів не підпадають наступні обставини: факт спільного проживання боржника зі стягувачем та їх дітьми на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів; факт утримання боржником сім`ї, у тому числі й факт перебування сторін у шлюбі; добровільне надання батьком допомоги та утримання дітей за його рахунок; перешкоджання дружиною у здійсненні ним батьківського обов`язку; наявність невирішеного спору між сторонами щодо місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні (справа № 359/3012/18 - рішення ВС від 19 листопада 2018 року, справа № 264/1739/18 - рішення ВС від 18 грудня 2018 року). В цьому випадку платник аліментів повинен ставити питання про зменшення розміру (припинення стягнення) аліментів та в деяких випадках - про стягнення безпідставно стягнених коштів (за аналогією з ч. 2 ст. 82 СК України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Виходячи з того, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не є нововиявленими обставинами, підстав для скасування судового наказу не вбачається. Окрім того, вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених ст. 165 ЦПК України.

Таким чином, підставами для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є виключно такі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а тому ОСОБА_1 слід відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити судовий наказ в силі.

Оскільки заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, то не підлягає до задоволення і заява щодо зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 170, 258, 259, 260, 353, 423- 425, 429 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі № 696/64/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 696/64/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення нею повноліття, - до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Національної гвардії України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення), а якщо ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Білопольська