Справа № 161/5338/24
Провадження № 2-н/161/787/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу в частині вимог

01 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Гриня Олександра Миколайовича, розглянувши заяву стягувача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Федорова 2» про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Представник стягувача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Федорова 2» - адвокат Редько Олександр Вікторович звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території з боржника ОСОБА_1 . У вказаній заяві адвокат Редько О. В. також просить стягнути витрати на на професійну правничу допомогу в розмірі 1 300 грн.

Дослідивши заяву суд прийшов до висновку, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення витрати за професійну правничу допомогу з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України випливає, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе не співмірність таких витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі.

Вирішення судом питання про розподіл між сторонами витрат на правничу допомогу адвоката відбувається за участю сторін, статус яких статтею 42 ЦПК України визначений лише в справах позовного провадження, в той час, як за приписами частини другої наведеної норми процесуального права при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Таким чином, стягнення витрат на професійну правничу допомогу за правилами наказного провадження є неможливим, оскільки така справа розглядається без повідомлення та виклику сторін та боржник, при цьому, позбавлений права довести неспівмірність заявлених вимог.

З урахуванням того, що ст.161 ЦПК України не передбачено видачу судового наказу про стягнення витрат на правову допомогу та такі витрати не вважаються безспірними, вони не можуть бути стягнуті з боржника при видачі судового наказу про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку.

У наказному порядку підлягають стягненню безспірні грошові суми, до яких цивільним процесуальним законодавством із судових витрат віднесено лише судовий збір.

Таким чином, розмір витрат на правову допомогу та їх обґрунтованість має бути встановлено на засадах рівності та змагальності сторін, тому заявлені представником стягувача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Федорова 2» - адвокатом Редьком О.В. вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути вирішені в наказному провадженні.

Таким чином, у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, слід відмовити.

Керуючись ст.160, ч.9 ст. 165, ст.166 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 300 гривень в справі за заявою стягувача стягувача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Федорова 2» про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території з боржника ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь