Справа № 212/1612/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

02 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в загальному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезгаданим позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на на 2/5 часток житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складаються з житлового будинку А загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м., та житлового будинку Б загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею, 20,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: погріб В, вбиральня Д, водоколонка І, замощення ІІ, огорожа № 1-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона, позивач по справі, ОСОБА_1 , 1977 року народження з 15 травня 2023 року по теперішній час, а моя бабуся ОСОБА_4 , 1928 року народження, з травня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та мій батько ОСОБА_5 , 1954 року народження, з 03 жовтня 2021 року по 15 травня 2023 року відкрито та безперервно проживали у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , користувалися ним в цілому та за власні кошти проводили в ньому поточні та капітальні ремонти, утримували його, сплачували комунальні послуги. Протягом цього часу, позивач та її родичі, після яких вона успадкувала 3/5 часток зазначеного домоволодіння, замінили старі на нові вікна у будинку, замінили старе на нове сантехнічне обладнання, а також замінили каналізаційні труби та шпалери, проводжу регулярне технічне обслуговування газового котла, уклали договори з комунальними службами, сплачували у повному обсязі комунальні платежі, утримували будинок у належному стані. Вищевказаним домоволодінням, позивач ОСОБА_1 та її володіють та користуються за згоди відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були спадкоємцями померлого власника 2/5 часток зазначеного домоволодіння ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони з ними домовилися, що вони переоформлять на мене 2/5 часток домоволодіння, після оформлення спадщини на себе. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 юридично не оформили, прийнявши її, звернувшись до державної нотаріальної контори. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виїхали за межі Кривого Рогу, пообіцявши приїхати та переоформити 2/5 часток домоволодіння на мене. До теперішнього часу вони не переоформили. Останній раз, в телефонній розмові зазначили, що я, все одно володію та користуюсь будинком понад 10 років, сплачую комунальні послуги, жодних претензій на будинок вона не пред`являють та не пред`являть у майбутньому. Вважає, що набула права власності на домоволодіння в порядку набувальної давності, тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2024 було відкрито провадження по справі в загальному позовному провадженні та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву та просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Правом надання відзиву на позов не скористались, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.178, ч. 4 ст.223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи,встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи, а саме, з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 жовтня 1998 року, виданого Третьою Криворізькою держнотконторою, вбачається, що бабуся позивача ОСОБА_4 успадкувала та була власником 3/5 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Також з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 серпня 2022 року, виданого Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою, вбачається що батько позивачки - ОСОБА_5 успадкував після своєї матері - моєї бабусі ОСОБА_4 та був власником 3/5 часток житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2023 року, виданого Другою криворізькою державною нотаріальною конторою вбачається що позивач по справі, успадкувала після свого батька - ОСОБА_5 та є власником 3/5 часток житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріалами справи, а саме, копією спадкової справи №647/2004, встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є спадкоємцями, які прийняли спадщину померлого власника ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 2/5 часток зазначеного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . які належали їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого 29.11.1978 р. районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Жовтневої районної Ради депутатів трудящих № 316 від 04.08.1978 р. Згідно з актами, що затверджені головою квартального комітету від 15.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 , 1928 року народження, з травня 2010 року по 03 жовтня 2021 року та ОСОБА_5 , 1954 року народження, з 03 жовтня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_1 , 1977 року народження з 15 травня 2023 року по теперішній час відкрито та безперервно проживає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , користується ним та за власні кошти проводить в ньому поточні та капітальні ремонти, утримує його, сплачує комунальні послуги.

Як вбачається з квитанцій, наданих позивачем, позивач, та члени її родини, після яких вона є спадкоємицею, регулярно сплачували комунальні платежі, нараховані за користування спірним житловим будинком, крім того, укладали договори з газопостачання, користування електричною енергією, водопостачання, вивіз сміття, оформили технічні умови на встановлення лічильника води, за адресою АДРЕСА_1 в цілому по домоволодінню

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 та 4 статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, набувається за рішенням суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 24.01.2019 року у справі № 755/16913/16-ц зазначив, що за аналізом частини першої статті 344 ЦК України за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

Аналогічний висновок міститься і у рішенні Верховного Суду від 28.03.2019 по справі №215/5451/16-ц, у якому зазначено, що за набувальною давністю може набуватися право власності на нерухоме майно в тому числі, якщо власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження №12-291гс18) зроблено висновок, що умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

За змістом ст.ст. 319 та 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до п. 1 ст. 8 вказаної Конвенція кожній особі, окрім інших прав, гарантовано право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою цього житла.

Пункт 2 ст. 8 цієї Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п.1 цієї статті, є виправданим.

Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб.

Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Таким чином, судом було встановлено, що позивач та члени її родини, після яких вона є спадкоємицею, правомірно заволоділи та більше десяти років відкрито та безперервно користується нерухомим майном у вигляді 2/5 часток житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_6 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які спадщину прийняли, але юридично не оформили, а, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. тому суд вважає правомірним виникнення у позивача права власності на вказане майно за набувальною давністю, а позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 344 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності за набувальною давністю на 2/5 часток житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складаються з житлового будинку А загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м., та житлового будинку Б загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею, 20,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: погріб В, вбиральня Д, водоколонка І, замощення ІІ, огорожа № 1-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду складено 02 квітня 2024 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт