Провадження №22-ц/824/2023/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СтраховаГрупа «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 грудня 2018 року в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , належного та під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2019 року водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 на час ДТП була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» (ПрАТ «СГ «ТАС») згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 березня 2018 року АК9711464. Страхова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування визначена у розмірі 100 000 гривень. 08 червня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про сплату страхового відшкодування у розмірі 100 000, 00 грн, що відповідає страховій сумі, в межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 21 вересня 2019 року № 2612(1) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 51656 грн 16 коп., в тому числі з податком на додану вартість, що відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля. Відповідно до висновку оцінювача - ФОП ОСОБА_3 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 складає 129429 грн 40 коп. АТ «СГ «ТАС» визнало ДТП страховим випадком і виплатило потерпілому ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 44649 грн 18 коп., враховувавши розрахунки вартості матеріального збитку, зробленого оцінювачем Волошиним А.І. (звіт від 21 січня 2019 року № 2612(1)).

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальних збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме частину невідшкодованого відповідачем збитку, пов`язаного із відновлюваним ремонтом транспортного засобу у розмірі 55 351, 82 грн, витрати на проведення експертизи, у розмірі 3000, 00 грн, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 25 110, 27 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 55 350,82 грн страхового відшкодування, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України в розмірі 7995, 97 грн, судовий збір у розмірі 908 00 грн., а разом - 64 254, 79 грн. В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Свої вимоги обґрунтував тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не перевірив підстави виплати відповідачем страхового відшкодування, не навів мотиви відхилення доводів страховика про неможливість встановлення розміру страхового відшкодування на підставі Висновку №10 від 22.05.2019 року експерта ОСОБА_3 . Зазначає, що відповідачем повністю виконано вимоги ст.22, 29, 34. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначає, що ремонт автомобіля позивача здійснив ФОП ОСОБА_5 , який не є платником ПДВ, а позивач не надав доказів оплати проведеного ремонту платником ПДВ.

02 березня 2023 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу повивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що 16 грудня 2018 року в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , належного та під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2019 року водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що власником автомобіля марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 на час ДТП була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» (ПрАТ «СГ «ТАС») згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 березня 2018 року АК/9711464.

Ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну потерпілих, було встановлено у розмірі 100 000,00 грн., франшиза - в розмірі 00,00 грн.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 21 січня 2019 року № 2612(1) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 51656 грн 16 коп. в тому числі з податком на додану вартість, що відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу оцінювача - ФОП ОСОБА_3 від 22 травня 2019 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 129429 грн 40 коп.

Відповідно до Заяви ОСОБА_1 від 08.06.2019 року на адресу АТ «СГ «ТАС», останній просив відповідно до ст.36.2, 36.4 Закону виплатити страхове відшкодування у розмірі 100 000, 00 грн,

Відповідно до листа-відповіді АТ «СГ «ТАС» №8042 від 11.06.2019 року належна сума страхового відшкодування ОСОБА_1 становить 44649, 18 грн.

Згідно з актом виконаних робіт №Л0008107 від 28.07.2021 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру вартість виконаних робіт та запчастин в матеріалів, які оплатив ОСОБА_1 , становить 136 558, 20 грн.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги позивача, зазначив, що сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, складає 100 000 грн, обов`язкова франшиза за полісом страхування від 12 березня 2018 року АК9711464 становить 0 грн. ПрАТ «СГ «ТАС» сплатило позивачеві суму страхового відшкодування у розмірі 44649 гривень 18 копійок., тому відповідач повинен відшкодувати позивачу реальні витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в межах ліміту відповідальності, а саме 55350, 82 грн. 9,18).

Основним доводом апеляційної скарги є те, що відповідачем повністю виконано вимоги ст.22, 29, 34. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що ремонт автомобіля позивача здійснив ФОП ОСОБА_5 , який не є платником ПДВ, позивач не надав доказів оплати проведеного ремонту платником ПДВ.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, обсяг відповідальності страховика винної в ДТП особи за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) вказано, що у разі, якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

При цьому вирішальним є питання встановлення дійсного розміру шкоди.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

На підтвердження розміру завданої в ДТП шкоди позивач надав до суду висновок №10 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 22 травня 2019 року, де вартість матеріального завданого власнику автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , збитку складає 129 429 грн 40 коп.

Відповідачем було надано Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 21 січня 2019 року № 2612(1), відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 51656 грн 16 коп., в тому числі з податком на додану вартість, що відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Таким чином в матеріалах справи містяться два протилежні висновки про визначення вартості маніакального збитку, завданого внаслідок ДТП.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі якщо сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було подано до суду клопотання про призначення відповідної експертизи.

Як слідує з обставин справи, той факт, що розмір фактичного завданого позивачу в ДТП збитку є не меншим ніж 51656 грн 16 коп. (сума, встановлена у наданому відповідачем Звіті) фактично не заперечується обома сторонами. В той же час сума збитку у більшому розмірі категорично заперечується відповідачем.

Положеннями ч.1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На цій підставі колегія суддів, вважає, що оскільки у Звіті про визначення вартості матеріального збитку від 21 січня 2019 року № 2612 (1), складеному ФОП ОСОБА_6 , зазначено вартість матеріального збитку, яка визнається обома сторонами, а інша сума збитку не була достеменно доведена в ході розгляду, при вирішення справи суд має керуватися саме сумою збитку у розмірі 51656 грн 16 коп.

Страхова компанія ПрАТ Страхова група «ТАС» листом за вих. №8042 від 11.06.2019 року повідомила позивача про суму та розрахунок страхового відшкодування у розмірі 44 649, 18 грн. Зокрема, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Форд», д.н.з. НОМЕР_1 згідно зі Звітом № 2612 (1) від 21.01.2019 року ФОП ОСОБА_6 становить 82 603, 67 грн без ПДВ на запчастини, в тому числі вартість замінених складових - 72989, 41 грн; вартість робіт - 3250 грн; вартість матеріалів - 6342, 26 грн. Коефіцієнт зносу замінених складових згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів становить 0,52, що дорівнює 37 954, 49 грн. За таких умов розрахунок суми страхового відшкодування становить: 82603, 67 грн- 37954, 49 грн = 44649, 18 грн.

Колегія суддів погоджується в вказаною сумою вартості ремонту, оскільки відповідно до вимог п.2.ч.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявності двох обставин:

1) фактичного здійснення ремонту автомомбіля;

2) надання послуг з ремонту автомобіля платником податку ПДВ.

У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами. Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 11.12.2019 року в справі № 206/5271/14 -ц.

Як вбачається з копії Акту виконаних робіт №Л0008107 від 28.07.2021 року ремонт автомобіля позивача здійснював ФОП ОСОБА_5 , який не є платником ПДВ.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вищевказаного не врахував, неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, а також не взяв до уваги положення ст. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як наслідок дійшов помилкового висновку. Таким чином знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування обставин справи а також неправильного застосування норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

Враховуючи викладене, сума страхового відшкодування, яку повинен сплачувати відповідач позивачу, становить 44 649, 18 грн. свій обов`язок з даного приводу відповідачем було виконано, відтак позов не підлягає до задоволення.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового судового рішення відмову в задоволенні задоволення позову.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи стягуються у разі задоволення позову з позивача на користь відповідача.

За подання апеляційної скарги відповідач сплатив 1362, 00 грн, які підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» задовольнити повністю.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько