Номер справи 237/752/24
Номер провадження 2-о/237/31/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.24 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі судового засідання Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду у м.Курахове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності трудової книжки,

ВСТАНОВИВ

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності трудової книжки.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у січні 2024 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. 25.01.2024 року заявник отримав листа від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, де вказано, що у зв`язку із наявністю на титульній сторінці трудової книжки виправлення у прізвище заявника йому не зараховані періоди роботи. Окрім того, 19.02.2024 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком, де зазначено, що до страхового стажу згідно наданих документів не враховано періоди роботи за записами в трудовій книжці, оскільки наявне необумовлене виправленням прізвища. Період роботи згідно довідки № Б-4/12-20 від 06.02.2024 з 30.05.1983 по 01.12.1984 року, не зарахований, оскільки вказано по батькові помилково як « ОСОБА_2 », що не відповідає паспорту « ОСОБА_3 ».

Вказана невідповідність є перешкодою для обчислення стажу роботи та призначення ОСОБА_1 пенсії, що стало підставою звернутись до суду із вказаною заявою. Іншим шляхом встановити факт належності заявнику трудової книжки неможливо.

Ухвалою суду від 21.02.2024 року було відкрито окреме провадження у справі.

У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено, що з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 з датою заповнення 12.06.1982 року, яка видана на ім`я (мовою оригіналу) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що прізвище власника трудової книжки записане з виправленнями.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 березня 1964 року, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , зроблено відповідний актовий запис № 22. Батьками зазначені: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 .

Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в місті Городенка Івано-Франківської області.

З матеріалів справи вбачається, що в паспорті громадянина України та картки платника податків прізвище ім`я по батькові заявника українською мовою вказано як « ОСОБА_1 ».

Обставини належності трудової книжки заявнику ОСОБА_1 повністю підтверджуються і дипломом серії НОМЕР_4 , виданого Державним комітетом Української РСР по професійно-технічній освіті 20.05.1988 року на ім`я « ОСОБА_1 », з зазначенням російськомовного перекладу на ім`я « ОСОБА_4 ».

З архівної довідки №Б-4/12-20 виданої від 06.02.2024 року відділом «Трудовий архів» Городенківської міської ради вбачається, що в документах архівного фонду при прийняті на роботу в сирзавод на посаду машиніста парових котлів ІІІ р. (наказ по Городенківському сирзаводу від 26 травня 1983 року № 64 §8) зазначено помилково по-батькові заявника як « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_3 ».

Із наданої заявником архівної довідки вбачається, що інформація щодо періодів роботи заявника та місця працевлаштування співпадає із записами його трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Згідно з п. 2.2 Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно ч.3 ст.48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У пункті 26 Порядку передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи точних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала заявниця у той чи інший період її роботи у підприємстві, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства. Вказане не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Приймаючи до уваги той факт, що судом при розгляді справи встановлено, що відомості, зазначені в наданій заявником довідки відповідають відомостям, зазначеним в копії трудової книжки, суд вважає за необхідним зазначити в рішенні суду про належність заявнику трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.06.1982 року, з визначенням періоду його роботи на вказаному підприємстві.

Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлення названого факту необхідно заявнику для вирішення питання про призначення пенсії.

Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заявлених вимог у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню, оскільки факт належності трудової книжки заявнику повністю доведений дослідженими в судовому засіданні доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даних обставин у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 16, 234, 256, 258 ЦК України, 13, 19, 81, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності трудової книжки задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_5 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.06.1982 року, початок заповнення 01.09.1981 року, виданої на ім`я (зазначене мовою оригіналу російською) ОСОБА_4 .

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_5 факт періоду роботи на сирзаводі на посаді машиніста парових котлів ІІІ р. з 30.05.1983 по 01.12.1984 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М.Ліпчанський