Провадження №: 6/755/1240/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Яровенко Н.О., вивчивши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», (боржник) ОСОБА_1 , приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

в с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року заяву ТОВ «Дебт Форс» залишено без руху, встановлений заявнику строк для усунення в ухвалі недоліків, а саме: з метою встановлення підсудності надати відомості адреси реєстрації (проживання) боржника, оскільки зазначена в заяві та постанові про відкриття провадження № НОМЕР_1 від 25 вересня 2019 року вул. Проходна, 37, м. Дніпро не існує.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали заявником ТОВ «Дебт Форс» 19 жовтня 2023 року подано заяву, в обгрунтування якої зазначив, що виявлено помилку в адресі реєстрації боржника, тому актуальною адресою боржника є: 49000, Дніпропетровська область, Прохолодна, 37, що підтверджується сканами паспорта боржника. (а.с. 35-40)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 заяву ТОВ «Дебт Форс», заінтересовані особи: ТОВ «Вердикт Капітал», (боржник) ОСОБА_1 , приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна, ТОВ «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - передано на розгляд за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Дніпропетровської районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2024 року справу за цією заявою направлено до Дніпровського районного суду міста Києва. як помилково направлену.

Ухвала Дніпропетровської районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2024 року мотивована тим, що місце проживання боржника є адреса, що зазначена у позові саме адреса: АДРЕСА_1 , що не підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, як убачається з матеріалів справи, на виконанні приватного виконавця Клітченко О.А. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення боргу із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 75 790,37 грн, відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса №4616 від 10 вересня 2019 року.

Відповідно до змісту ч.2 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, за наданою заявником інформацією щодо місця проживавання боржника, що адреса боржника в заяві, та в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена помилково. Такої адреси: АДРЕСА_1 , взагалі не існує.

З наданих заявником доказів встановлено, що актуальною адресою боржника є адреса: АДРЕСА_2 , що підтверджується сканами паспорта боржника. (а.с.35 -40)

Таким чином, направляючи цивільну справу до Дніпровського районного суду міста Києва суддя Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області помилково виходив з того, що місцем проживання боржника є помилково вказана в заяві адреса та не звернув уваги, що матеріалами справи встановлено адресу боржника ОСОБА_1 саме адресу: АДРЕСА_1.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Аналізуючи викладені вище доводи, беручи до уваги місце проживання боржника встановлена адреса: Дніпропетровська обл., Дніпропетровськ, Прохолодна, 37, суд приходить до висновку про повернення вказаної цивільної справи за підсудністю на розгляд до Дніпропетровського суду Дніпропетровської області, оскільки Дніпровський районний суд міста Києва позбавлений права прийняти вказану справу до свого провадження без порушення правил підсудності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 27, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Матеріали цивільної справи №755/14792/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», (боржник) ОСОБА_1 , приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником повернути на розгляд за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (52005, смт. Слобожанське, вул. Героїв України , 7).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Яровенко Н.О.