УХВАЛА

02 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 363/1767/23

провадження № 61-3548ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільногосуду: Пророка В. В.(суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича на постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення грошової компенсації та

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути зі ОСОБА_1 на свою користь грошову компенсацію вартості

1/2 частини транспортного засобу Volkswagen, модель Jetta, 2016 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов): НОМЕР_1 (далі - транспортний засіб, автомобіль) у розмірі 186 794,17 грн у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Вказував, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу

від 21 грудня 2019 року НОМЕР_2 він був власником автомобіля Volkswagen, модель Jetta, 2016 року випуску.

03 квітня 2020 року між ним та ОСОБА_1 укладено шлюб.

23 червня 2021 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 3245/2021/264378.

Із липня 2021 року сторони як подружжя не проживали, не вели спільного господарства, не були пов`язані спільним побутом, не мали спільного бюджету.

У грудні 2021 року йому стало відомо, що відповідачка без його відома та згоди відчужила транспортний засіб на користь іншої особи на підставі договору купівлі-продажу.

Уважав її дії незаконними та такими, що порушують його право спільної сумісної власності на автомобіль.

19 жовтня 2023 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

09 лютого 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 жовтня

2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля засобу Volkswagen, модель Jetta, 2016 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов): НОМЕР_1 ) у розмірі 145 354,50 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

08 березня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвоката Кирилкін Р. О. надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року, в якій просить її скасувати, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року залишити в силі.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У справі предметом позову є вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя, вартість якого складає 290 709,00 грн.

Отже, касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо зміни процесуального статусу майна подружжя відповідно до статті 64 Сімейного кодексу України внаслідок укладення правочину між подружжям.

Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Аналіз змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича на постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року.

Витребувати з Вишгородського районного суду Київської області цивільну справу № 363/1767/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення грошової компенсації.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

Є. В. Петров

О. М. Ситнік

Ухвалу відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлено суддею Ситнік О. М.