Справа № 161/1200/24
Провадження № 2/161/1438/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Крупінської С.С.

секретаря Федорової В.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він є військовим пенсіонером Державної прикордонної служби України, ветераном військової служби з 2011 року, особою з інвалідністю третьої групи (інвалідність армії) з 28.07.2021 року довічно та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, як отримувач пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262. Має проблеми зі здоров`ям, які отримав внаслідок проходження військової служби, тому постійно знаходиться під наглядом сімейного лікаря, невролога, кардіолога та потребує постійного та дороговартісного лікування, однак внаслідок бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, він немає можливості в повній мірі проходити обстеження (МРТ,КТ) та купувати ліки, що впливає на стан його здоров`я та моральний стан. Зазначає, що рішенням Волинського окружного суду від 25.01.2021 року по справі № 140/17016/20 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не проведення перерахунку пенсії. На виконання вказаного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області проведено перерахунок пенсії, сума доплати склала 91951,41 грн., однак зазначена сума виплачена йому не була. Внаслідок відмови з боку відповідача у виплаті йому заборгованості згідно вказаного рішення в нього розпочались страждання (занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, негативні переживання), а саме негативні емоції та недовіра до центрального органу виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного забезпечення, проводить збір, накопичення та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій. Таким чином вважає, що в даному випадку є причинно-наслідковий зв`язок між протиправною бездіяльністю відповідача та негативними наслідками- погіршення загального стану здоров`я, занепокоєння за стан справ у державі, стрес через переживання, розчарування у діяльності органів державної влади, відчуття несправедливості, негативні переживання відсного майбутнього. Зазначає, що протиправними діями Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, що виразилось у невиплаті пенсії, а також бездіяльністю, щодо тривалого невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року йому була заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних та фізичних стражданнях через порушення прав, неможливості реалізувати своє конституційне право на належний розмір допомоги. Крім того, моральна шкода полягає в душевних стражданнях через порушення звичайного способу його життя, адже йому довелось неодноразово звертатися до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з метою реалізації свого права на підвищення розміру пенсії, а потім виконання рішення суду щодо отримання доплати.

На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на його користь 91951,41 грн. заподіяної моральної шкоди та судові витрати по справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 26.01.2024 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін.

28.03.2024 року представник відповідача надала суду відзив, в якому заперечила проти задоволення позову. Зазначила, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, як отримувач пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі № 140/17016/20 задоволено позов ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою, а також виплатити різницю між розміром перерахованої пенсії з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за останньою штатною посадою та вже виплачених сум, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 10.08.2020 року № 11/1140. Після набрання законної сили, рішення суду було виконане в добровільному порядку та проведено позивачу перерахунок та виплату пенсії з врахуванням нового грошового забезпечення, після чого розмір пенсії склав 10370,15 грн. Проведено нарахування пенсії за період з 01.04.2019 по 31.03.2021 в сумі 91951,41 грн. Зазначене рішення внесено до підсистеми Єдиного реєстру судових рішень, виконання яких гарантується державою для погашення заборгованостей, що утворилася внаслідок невиконання рішення судів. Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» плануються в межах коштів у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Борги, нараховані на виконання рішень судів, обліковуються Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації та будуть виплачені в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. На даний час бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не прийнято, тому після виділення коштів з Державного бюджету України заборгованість за такими рішеннями буде погашена. Крім того, зазначає, що у даній справі відсутній факт наявності незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності відповідача. Позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між такими діями (бездіяльністю) та завданою шкодою та не підтверджено факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань, крім того сума моральної шкоди в розмірі 91951,41 грн. нічим позивачем не обгрунтована тому є безпідставною. За таких обставин просила відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, суду пояснив, що постійно нервує бо йому не вистачає коштів на лікування

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, як отримувач пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262 та є інвалідом армії третьої групи довічно.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі № 140/17016/20 задоволено позов ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою, а також виплатити різницю між розміром перерахованої пенсії з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за останньою штатною посадою та вже виплачених сум, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 10.08.2020 року № 11/1140.

На підставі вказаного рішення державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Трофимюком П.В., 14.05.2021 року відкрито виконавче провадження.

Як вбачається з повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.04.2021 року вбачається, що нараховані кошти на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року за період з 01.04.2019 по 31.03.2021 в сумі 91951,41 грн. підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Нараховані кошти в сумі 91951,14 грн. включені до Реєстру судових рішень за номером 403012 та виплату буде здійснено в межах коштів державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм.

Ст. 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до положень ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» містяться роз`яснення, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні; суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, для відшкодування на користь позивача моральної шкоди, слід встановити наявність моральної шкоди, спричиненої позивачеві, у чому вона полягає, протиправність дій посадової особи органу державної влади та її вини у заподіянні шкоди, а також наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №242/4741/16-ц, правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними; шкода відшкодовується незалежно від вини; належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач повинен зазначити факти, якими підтверджується заподіяння йому моральної шкоди чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

З наданих позивачем свідоцтва про хворобу, виписок з медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що ОСОБА_1 хворіє з 2004 року, у зв`язку з цим був визнаний «обмежено придатний до військової служби» та звільнений з військової служби, що підтверджується витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 366-ОС від 21.12.2010 року.

Крім того, слід зауважити, що позивачу в той період встановлена третя група інвалідності, однак він є працездатним та працює у військовій частині № НОМЕР_1 на посаді старшого інспектора групи штатної роботи відділу організаційно-мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності штабу з 16.12.2011 року, що підтверджуєтьсмя довідкою № 12/1886 від 20.12.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено погіршення стану здоров`я у зв`язку з затримкою виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду. Стан здоров`я погіршується у позивача з 2010 року і надані довідки підтверджують його звільнення з військової служби за станом здоров`я.

Задовільняючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач не довів, що діями Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області вона була йому завдана, а тому позов про відшкодування моральної шкоди до задоволення не підлягає.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 13, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 56 Конституції України, ст. 23, 1174 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області адреса: Волинська область, м.Луцьк, вул.Кравчука,22в, .

Повний текст рішення складений 08 квітня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.С.Крупінська