Справа № 757/4435/23-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8090/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Новак Р.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Осьмака Андрія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Новака Р.В., у справі № 757/4435/23-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: директор регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_9, про визнання незаконними та скасування наказів про призупинення дії трудових договорів та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», третя особа: директор регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_9, про визнання незаконними та скасування наказів про призупинення дії трудових договорів та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Зазначали, що з у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, наказами начальника Запорізької дирекції залізничних перевезень від 28.02.2022 № 79; від 29.04.2022 № 94; від 31.05.2022 № 99; від 30.06.2022 № 124; від 29.07.2022 № 163; від 29.08.2022 № 201; від 29.09.2022 № 229 для них в АТ «Українська залізниця» запроваджено режим простою, починаючи з 24.02.2022. В другій половині листопада 2022 року від голови Первинної профспілкової організації залізничників Запорізької дирекції залізничних перевезень Вербовецької Т.В. вони дізнались, що наказом керівництва регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 02.11.2022 № НОК-1282/ОС з ними призупинено дію трудових договорів з 04.11.2022. Підставою призупинення з ними дій трудових договорів у цьому наказі вказано, що працівники знаходяться на тимчасово окупованій території України та не мають можливості евакуюватись з тимчасово окупованої території. Вказаний наказ вважають безпідставним, юридично необґрунтованим, незаконним, оскільки від не відповідає нормам ст. 13 Закону України «Про організацію трутових відносин в умовах воєнного стану» та сам по собі носить дискримінаційний характер, а тому підлягає скасуванню. З урахуванням викладеного, позивачі просили визнати протиправним та скасувати наказ регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 02.11.2022 № НОК-1282/ОС в частині, що стосується призупинення дії трудових договорів з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та стягнути з АТ «Українська залізниця» середню заробітну плату за період з 04.11.2022 по день фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу на користь кожного з позивачів.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Осьмак А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що зі змісту наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 02.11.2022 № НОК-1282/ОС вбачається, що причиною призупинення дії трудових договорів з позивачами є їх перебування на тимчасово окупованих територіях та неможливість звідти евакуюватись. Проте, станом на дату видання оспорюваного наказу позивачі виїхали на підконтрольну Україні територію, що підтверджується відповідними довідками внутрішньо переміщених осіб. Відповідач не пересвідчився в тому, що працівники дійсно знаходяться на тимчасово окупованій території, не вжив заходів, спрямованих на встановлення їх фактичного місця проживання. Відтак оспорюваний наказ видано відповідачем на підставі припущень, без наявних документальних підтверджень перебування позивачів на тимчасово окупованих територіях, що свідчать про незаконність такого наказу на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Адвокат Губорєва Я.А., яка діє в інтересах АТ «Українська залізниця», подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні адвокат Губорєва Я.А., яка діє в інтересах АТ «Українська залізниця» проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивачі та директор регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Адвокат Осьмак А.В., який діє в інтересах позивачів, подав заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з його хворобою. Проте, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених в заяві, суду надано не було. Крім того, позивачі не були позбавлені можливості особисто з`явитися в судове засідання, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є працівниками АТ «Українська залізниця».

У зв`язку з введенням воєнного стану на території України, наказами начальника Запорізької дирекції залізничних перевезень від 28.02.2022 № 79; від 29.04.2022 № 94; від 31.05.2022 № 99; від 30.06.2022 № 124; від 29.07.2022 № 163; від 29.08.2022 № 201; від 29.09.2022 № 229 для позивачів запроваджено режим простою, починаючи з 24.02.2022.

Наказом директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_9 від 02.11.2022 № НОК-1282/ОС у зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок проведення воєнних (бойових) дій, тимчасової окупації, оточення (блокування) через військову агресію Російської Федерації територіальних громад України, які розташовані в межах регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», призупинено з 04.11.2021 дію трудових договорів з працівниками структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», в тому числі з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (т.1, а.с. 64-67).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . При цьому, ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивачами не доведено наявність підстав для визнання спірного наказу незаконним, а судом не встановлено факту порушення трудових прав позивачів внаслідок видання такого наказу, які б підлягали судовому захисту.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Згідно з п. 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та в обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 вказаного Закону на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади.

Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, та змісту оскаржуваного наказу директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Момота О.І. від 02.11.2022 № НОК-1282/ОС, призупиняючи дію трудових договорів з позивачами на підставі статті 13 Закону № 2136-ІХ, відповідач виходив з відсутності можливості надання та виконання роботи внаслідок проведення воєнних (бойових) дій, тимчасової окупації, оточення (блокування) через військову агресію Російської Федерації територіальних громад України, які розташовані в межах регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», на час винесення оскаржуваного наказу та призупинення дії трудових договорів з позивачами, населенні пункти їх мешкання були включені до переліку територій які тимчасово окуповані.

Такі обставини виключають можливість надання роботодавцем роботи і її виконання та унеможливили забезпечення безпечних умов праці через військову агресію проти України.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначала, що АТ «Українська залізниця» вживало заходів через керівників станцій та всіма доступними засобами щодо забезпечення позивачів роботою, що відповідала їх кваліфікації, з оплатою, при можливості їх переїзду на підконтрольну територію, проте дані заходи результатів не надали. Жодних дій зі сторони позивачів зроблено не було.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що на час видачі оспорюваного наказу про призупинення дії трудових договорів, так і на час розгляду справи, позивачі не повідомляли роботодавця про взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб, документи, які б підтвердили вказану обставину, а також заяви від позивачів щодо забезпечення їх роботою на підконтрольній частині території України до роботодавця АТ «Українська залізниця» не надходили.

Надані позивачами довідки про взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб, самі по собі не свідчать про незаконність наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 02.11.2022 № НОК-1282/ОС про призупинення дії трудових договорів, та порушення відповідачем норм трудового законодавства під час видачі такого наказу.

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не зміг пояснити чому позивачі не зверталися до АТ «Укрзалізниця» з заявами після виїзду з окупованих територій. Таких пояснень не було викладено і в апеляційній скарзі.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що АТ «Укрзалізниця» правомірно призупинено дії трудових договорів з позивачами, а тому, у суду були відсутні підстави для визнання незаконним та скасування оспорюваного наказу.

Оскільки підстав для визнання незаконним та скасування наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 02.11.2022 № НОК-1282/ОС про призупинення дії трудових договорів не встановлено, відповідно у суду першої інстанції були відсутні й підстави для задоволення вимог про стягнення середньої заробітної плати на користь позивачів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Осьмака Андрія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді