Справа № 372/1696/23
Провадження № 2-119/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ленди С.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування рішення щодо зняття особи з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у якому просила суд визнати незаконним та скасувати рішення ї дії Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про зняття ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати Козинську селищну раду Обухівського району Київської області поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача витраті зі сплати судового збору у розмірі 2 146 грн. 00 коп., а також витрати на правову допомогу в сумі 30 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 вселилась як член сім`ї, а саме дружина ОСОБА_3 , та постійно проживала (була зареєстрована з 24.11.1997 року) в будинку АДРЕСА_2 . На підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 25.07.2011 року змінено поштову адресу житлового будинку з № «15» на «7». За період спільного сумісного проживання за спільні кошти подружжя, а також її особисті кошти та кошти її сина ОСОБА_5 , отримані від продажу однокімнатної квартири в м. Обухові, провели переобладнання та перепланування житлового будинку, добудували житлові кімнати, у результаті чого збільшилась загальна та житлова корисна площа будинку та його вартість, побудували господарські будівлі та споруди на прибудинковій земельній ділянці. У листопаді 2022 року листом №758-11 від 02.11.2022 року адміністратора ЦНАП Козинської селищної ради Обухівського району Київської області повідомлено позивача про те, що її знято з реєстрації місця проживання, а саме за заявою власника житла, ОСОБА_3 . При вирішенні питання про зняття з місця реєстрації позивач вважає, що відповідачем не було враховано її думку. Вважає, що відповідачем протиправно знято її з реєстрації місця проживання, оскільки на час зняття позивача з реєстрації ОСОБА_3 власником житлового будинку АДРЕСА_1 не являвся.

18.04.2023 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року прийнято заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25 березня 2024 року у задоволенні клопотання представника позивача про залучення співвідповідача відмовлено.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача у судове засіданні не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зважаючи на їх безпідставність та необґрунтованість, посилаючись на те, що посадова особа Козинської селищної ради Обухівського району Київської області при знятті позивача з реєстрації за заявою ОСОБА_3 діяла відповідно до п. 50, 61 порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 № 1871-IX. На час звернення третьої особи з відповідною заявою були наявні усі підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 про зняття ОСОБА_1 з місця реєстрації.

Інші сторони у судове засідання не з`явились, заяв, клопотань суду не подали.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2022 року до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області звернувся ОСОБА_3 із заявою про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_5 .

Із поданих відповідачем до відзиву доказів до вказаної заяви третьою особою надано свідоцтво про право власності, видане 11.08.2011 року Козинською селищною радою, а також витяг № 30935782 від 11.08.2011 року про державну реєстрацію прав виданого комунальним підприємством Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації», відповідно до якого житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_3 .

Під час вчинення оскаржуваних дій адміністратор Козинської селищної ради Трофімова Ю.В. відповідно до поданої заяви ОСОБА_3 01.11.2023 року отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно якої житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3

02.11.2022 року за вих. №758-11 адміністратором ЦНАП Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, на виконання пункту 95 порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, повідомлено ОСОБА_1 про зняття її із зареєстрованого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , 01.11.2022 року за заявою власника житла, згідно підпункту 2 пункту 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в України», а також додано витяг №2022/000974013 від 02.11.2022 року з реєстру територіальної громади.

Відповідно до ч. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Центр надання адміністративних послуг Козинської селищної ради, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує виконання повноважень суб`єкта реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації фізичної особи відповідно до вимог Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 № 1871-IX, постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265.

За приписами ч. 2 ст.4 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року №265 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Цей Порядок визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.18 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

Відповідно до п. 50 порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі: 1) заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), поданої особою або її законним представником (представником) за формою згідно з додатком 5; 2) рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується); 3) свідоцтва про смерть або відомостей про державну реєстрацію смерті з Державного реєстру актів цивільного стану. У таких випадках датою зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи є дата видачі свідоцтва про смерть або дата здійснення актового запису про смерть особи; 4) повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспортного документа померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; 5) заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6.

Відповідно до п. 61 порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає:1) документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення); 2) документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог:1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5) про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та постановляє рішення щодо суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Суд касаційної інстанції неодноразово виснував про те, що спір про скасування рішення, запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно, а державний реєстратор є неналежним відповідачем у такій категорії справ (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 200/11374/18, провадження № 61-17508св20).

У постанові від 27 липня 2023 року у справі № 420/13945/22 Верховний Суд з посиланням на усталену практику Великої Палати Верховного Суду зробив висновок про те, що спір про визнання протиправним дій та рішення Департаменту надання адміністративних послуг про скасування/зняття з реєстрації місця проживання позивача хоча й обґрунтований посиланням на порушення відповідачем встановленого законом порядку зняття з реєстрації місця проживання, проте зводиться до порушення житлових прав позивача та його незгоди з позбавленням права користування житловим приміщенням та зняттям з реєстраційного обліку, проведеним на підставі заяви власника житла, тому цей спір насамперед стосується права користування житловим приміщенням та має приватноправовий характер.

Тому очевидно, що спір про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування як державного реєстратора, яким скасовано (припинено) речове право позивача на нерухоме майно (зокрема, право користування таким майном) так само в першу чергу пов`язаний з порушенням цивільного речового права позивача на нерухоме майно іншою особою, а саме особою, за заявою та в інтересах якої таке речове право було скасовано/припинено.

Такий висновок підтримано й Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22 лютого 2023 року в справі № 489/3691/20, у якій вказано, що: «спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Органи реєстрації, що забезпечують формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи, або його посадові особі, не можуть виступати належними відповідачами у такому спорі. Такий орган лише зобов`язаний виконати відповідне рішення суду незалежно від того, чи був цей орган залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений».

Враховуючи викладене, суд зазначає, що у даному позові, спір виник між ОСОБА_1 , як особою, право користування якої житловим приміщенням припинено рішенням державного реєстратора, та ОСОБА_3 як особою, на підставі заяви та в інтересах якого таке припинення (зняття з місця реєстрації) було здійснено.

Тобто, у цій справі наявний спір між фізичними особами щодо користування нерухомим майном, а Козинська селищна рада Обухівського району Київської області в площині спірних правовідносин здійснює лише технічну функцію, яка полягає в забезпеченні формування та ведення реєстру територіальної громади, обліку задекларованого місця проживання та зміни місця проживання членів такої громади.

З огляду на викладене Козинська селищна рада Обухівського району Київської області є неналежним відповідачем у цій справі, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з цієї підстави. Належними відповідачами, тобто особами, за рахунок яких можливо задовольнити позовні вимоги, є ОСОБА_3 як особа, за заявою якої позивача знято з реєстрації місця проживання, та власник нерухомого майна, якщо позивач наполягає на тому, що власником спірного житлового будинку є не ОСОБА_3 , а інша особа.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування рішення щодо зняття особи з реєстрації місця проживання, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Т.Г Сташків