Справа № 587/973/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2024 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Черних О.М., за участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 , заінтересована особа: Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північного міжрегіонального управління ( м. Суми, вул.. Петропавлівська, 75) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,
Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Верещагін Д.Б. 01 квітня 2024 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 . Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шахтарськ Донецької області України померла мати заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: «атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією». Свідоцтво про смерть, медичне свідоцтво та довідка про захоронення ОСОБА_3 , видані незаконними органами на тимчасово окупованій території в органах Донецької народної республіки. Заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує, та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. З огляду на те, що медичні документи про смерть та свідоцтво про смерть видані на тимчасово окупованій території просить суд встановити факт смерті та провести державну реєстрацію смерті.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Від представника заявника надійшла заява, в якій він просить слухати справу у відсутність сторони заявниці, заявлені вимоги підтримуює в повному обсязі та просить їх задовольнити.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території України у м. Шахтарськ Донецької області, померла і захоронена мати заявниці - ОСОБА_3 , 1949 року народження, про що видані відповідні документи в органах Донецької народної республіки.
Відповідно до довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Шахтарськ від 18.10.2023 року - ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , 1949 року народження, причиною смерті є «атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією». Довідка підписана 18.10.2023 лікарем ОСОБА_4 (а.с.7)
18 жовтня 2023 року відділом ЗАГС Шахтарського міськрайонного управління юстиції міністерства юстиції Донецької народної республіки видане свідоцтво про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_3 (а.с.8)
Відповідно до свідоцтва про захоронення АА070783 ОСОБА_3 , 1949 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , захоронена на Шахтарському новому міському цвинтарі (реєстраційний номер НОМЕР_2 ). Свідоцтво підписане начальником відділу державної корпорації «РИТУАЛ» Тітко О.М. (а.с.10)
Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Даною Постановою до таких територій віднесено і місто Шахтарськ.
Отже, вказані документи, свідоцтво про смерть, медичне свідоцтво, довідка про захоронення видані незаконними органами на тимчасово окупованій території.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія міста Маріуполя Донецької області є тимчасово окупованою територією.
Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (статті 2 та 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
Згідно із статтею 17 Закону України «Про державнуреєстрацію актівцивільного стану`державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків.
Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Ураховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи про смерть осіб, видані на окупованій території України, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має юридичне значення.
З огляду на викладене, ураховуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для установлення факту смерті на тимчасово окупованій території ОСОБА_3 , оскільки законом не передбачено іншого порядку установлення цього факту.
На підставі пункту 8частини 1статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 317-319 ЦПК України, суд,
Заяву представника заявника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 , заінтересована особа: Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північного міжрегіонального управління ( м. Суми, вул.. Петропавлівська, 75) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла у м. Шахтарськ Донецької області України, причина смерті: «атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією».
Допустити негайне виконання рішення.
Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Черних