УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 753/18497/20

провадження № 61-4772ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Прудивус Микола Анатолійович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року до 27 квітня 2020 року. У задоволенні позовних вимог щодо зміни черговості одержання права на спадкування відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У січні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2022 року за нововиявленими обставинами.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня

2022 року за нововиявленими обставинами, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 17 липня 2008 року до 27 квітня 2020 року, у решті частини вимог відмовлено. У задоволенні позовних вимог щодо зміни черговості одержання права на спадкування відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляді справи, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року у цій цивільній справі закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року не вирішувалось питання про права, інтереси та обов`язкиОСОБА_1 , що згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для закриття апеляційного провадження.

26 березня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Прудивус М. А., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції в іншому складі суду. Касаційну скаргу мотивовано порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення стало підставою для звернення ОСОБА_2 з позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання права власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, згідно з договором купівлі-продажу, та його витребування (справа № 705/3583/22). Отже рішення суду першої інстанції у цій справі впливає на її права та інтереси.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Згідно зі статтею 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 362 ЦПК України).

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. Якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі

№ 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі

№ 911/2635/17.

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що під час прийняття оскаржуваного судового рішення,яким встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , не вирішувалися питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 .

Слід звернути увагу, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2023 року у справі № 705/3583/22, на яке посилається ОСОБА_1 , та яким в останньої було витребувано 1/2 частину належного їй нежитлового приміщення, скасовано постановою Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року. Постанова Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року набрала законної сили в день її проголошення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішеннямДарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року не вирішувалися питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про закриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції діяв у межах своїх повноважень та у визначений процесуальним законом спосіб.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні процесуального питання не викликає розумних сумнівів.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Прудивус М. А., та змісту ухвали суду апеляційної інстанції (яка не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи) колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Прудивус Микола Анатолійович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович