Провадження № 2/712/ 662/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі КАПЛЯ А.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Черкаської міської ради (адреса: м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького 36), треті особи: державний нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори ШАЛДЕНКО Лариса Василівна (адреса: м. Черкаси, вул. Хрещатик 255), приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу БАРАНЕНКО Ірина Корніївна (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що вона, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється єдиною спадкоємицею після смерті своїх діда, ОСОБА_3 та баби, ОСОБА_4 . Баба померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дід помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя баба, ОСОБА_4 , склала заповіт на все майно на користь своєї онуки ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., 12 червня 2013 року за р. №3538.

Позивач прийняла спадщину після смерті своєї баби та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру та на дві земельні ділянки.

Проте, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом було охоплено не все спадкове майно. А саме, до цього свідоцтва не включено частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала бабі на праві спільної сумісної власності та входила до складу спадщини.

Квартира була придбана дідом та бабою за час шлюбу, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09 квітня 2010 року, а отже вона належала їм на праві спільної сумісної власності. Дана квартира і складає спадщину, яку вона має намір прийняти.

Щоб прийняти частину цієї квартири після смерті своєї баби, вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Проте, державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Ларисою Василівною було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2023 року. Підставою для відмови стало те, що оскільки за життя ні баба, ні дід не виділили своїх часток квартири в натурі, то нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину на частку квартири, оскільки її власником зазначений ОСОБА_3 .

Після смерті діда Позивачка являється єдиною спадкоємицею за законом, оскільки батько позивачки та рідний син спадкодавця (діда) ОСОБА_5 помер раніше за нього, а саме 14 липня 2019 року.

Тому ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після її діда ОСОБА_3 , а саме на частину вищевказаної квартири.

Проте, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 липня 2022 року.

У Постанові зазначено, що на підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

ОСОБА_4 померла раніше ОСОБА_3 . Тобто на момент смерті спадкодавця не існувало в наявності другого з подружжя, якому нотаріус міг би видати свідоцтво про право власності на її частку в спільному майні подружжя.

Оскільки померли всі суб`єкти права спільної сумісної власності на квартиру визначити розмір часток цих суб`єктів в спільній сумісній власності не вбачається можливим. А отже неможливо визначити склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3 .

Отже, на даний час існує дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2023 року мотивована відсутністю державної реєстрації частини у праві власності за померлою бабою. Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2022 року мотивована відсутністю визначення частки померлого у спільній сумісній власності подружжя на квартиру.

Таким чином, ОСОБА_2 не може на даний час в позасудовому порядку оформити спадщину, хоча вона являється єдиною спадкоємицею після смерті своїх діда та баби.

Вказує, що вона є спадкоємицею на всю квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , не залежно від того, яка частка квартири була окремо у власності її діда та баби.

У зв`язку з цим, просить визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 08 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 19 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 13 березня 2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 та розгляд справи повернуто на стадію підготовчого провадження.

Ухвалою від 13 березня 2024 року замінено неналежного відповідача Виконавчий комітет Черкаської міської ради на Черкаську міську раду.

Ухвалою від 13 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Ткач В.В. до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Треті особи до судового засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у вирішенні справи поклалися на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства..

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється єдиною спадкоємицею після смерті своїх діда, ОСОБА_3 та баби, ОСОБА_4 . Баба померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дід помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя баба, ОСОБА_4 , склала заповіт на все майно на користь своєї онуки ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., 12 червня 2013 року за р. №3538.

Позивач прийняла спадщину після смерті своєї баби та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру та на дві земельні ділянки.

Проте, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом було охоплено не все спадкове майно. А саме, до цього свідоцтва не включено частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала бабі на праві спільної сумісної власності та входила до складу спадщини.

Квартира була придбана дідом та бабою за час шлюбу, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09 квітня 2010 року, а отже вона належала їм на праві спільної сумісної власності. Дана квартира і складає спадщину, яку вона має намір прийняти.

Щоб прийняти частину цієї квартири після смерті своєї баби, вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Проте, державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Ларисою Василівною було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2023 року. Підставою для відмови стало те, що оскільки за життя ні баба, ні дід не виділили своїх часток квартири в натурі, то нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину на частку квартири, оскільки її власником зазначений ОСОБА_3 .

Після смерті діда Позивачка являється єдиною спадкоємицею за законом, оскільки батько позивачки та рідний син спадкодавця (діда) ОСОБА_5 помер раніше за нього, а саме 14 липня 2019 року.

Тому ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після її діда ОСОБА_3 , а саме на частину вищевказаної квартири.

Проте, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 липня 2022 року.

У Постанові зазначено, що на підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

ОСОБА_4 померла раніше ОСОБА_3 . Тобто на момент смерті спадкодавця не існувало в наявності другого з подружжя, якому нотаріус міг би видати свідоцтво про право власності на її частку в спільному майні подружжя.

Оскільки померли всі суб`єкти права спільної сумісної власності на квартиру визначити розмір часток цих суб`єктів в спільній сумісній власності не вбачається можливим. А отже неможливо визначити склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3 .

Отже, на даний час існує дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2023 року мотивована відсутністю державної реєстрації частини у праві власності за померлою бабою. Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2022 року мотивована відсутністю визначення частки померлого у спільній сумісній власності подружжя на квартиру.

Позивач ОСОБА_2 вказує, що не може на даний час в позасудовому порядку оформити спадщину, хоча вона являється єдиною спадкоємицею після смерті своїх діда та баби на всю квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , не залежно від того, яка частка квартири була окремо у власності її діда та баби.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України)

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Однією з підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є те, що дід та баба Позивачки не виділили своїх часток у спільній сумісній власності на квартиру. Тому нотаріус не може визначити частку на яку буде видаватися свідоцтво.

Проте на даний час неможливо навіть в судовому порядку визначити частки у спільній сумісній власності баби та діда позивачки. Адже ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вже померли, то відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України їх цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/2 частку квартири за померлими особами. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивачки, за захистом якого вона звертається до суду.

Це підтверджується і правовим висновком, який був зроблений Верховним Судом у Постанові від 16 червня 2021 року у справі №570/997/19.

Суд у своїй Постанові зазначив, що відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про ефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, виходячи із вищезазначених норм чинного законодавства, єдиним вірним способом захисту права на спадкове майно позивача є визнання за нею, ОСОБА_2 , права власності в порядку спадкування на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. ст.ст.12,13,200,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 01 квітня 2024 року.