Справа № 214/2213/24
У Х В А Л А

про зупинення провадження у цивільній справі

у зв`язку з наданням строку на примирення

01 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Самозван Ксенії Анатоліївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Самозван К.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою 07.03.2024, в якій просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.12.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №840.

Ухвалою суду від 08.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

До початку розгляду справи по суті, 28.03.2024 відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду подала заяву про надання сторонам строку для примирення тривалістю в 3 місяці у зв`язку з невизнанням нею позовних вимог, оскільки вона має намір зберегти їх із ОСОБА_1 сім`ю та не бачить причин для розлучення. Правом на участь в судовому засіданні не скористалася, просила судове засідання провести за її відсутності.

Представник позивача адвокат Самозван К.А. правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Проти надання строку на примирення заперечувала, не вбачаючи в цьому необхідності, оскільки позиція її довірителя ОСОБА_1 розлучитись є незмінною. Представник зауважила, що ОСОБА_1 твердо переконаний у неможливості збереження шлюбу з огляду на відсутність у подружжя спільних інтересів, втрату взаємоповаги, взаєморозуміння, різницю у поглядах втрату почуттів. Окремо представник вказувала на невідповідність поданої відповідачем заяви вимогам ст.178 ЦПК України щодо її оформлення та строку подання.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши зміст заяви відповідача, письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Відповідно до ч.1 ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. У випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Оскільки відповідач заперечує проти розірвання шлюбу та має намір зберегти сім`ю, а також враховуючи, що сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вправі зростати у повній сім`ї, тривалість перебування подружжя у шлюбі (понад 22 роки), незначний проміжок часу, який минув з моменту припинення між сторонами шлюбних стосунків (за змістом позову, стосунки припинені з вересня 2023 року), суд дійшов висновку, що примирення та збереження шлюбу між сторонами можливі. До того ж, наразі позивач перебуває на військовій службі у ЗСУ, що об`єктивно визначає наявність складнощів як у спілкуванні подружжя, так і налагодженні стосунків, а відтак потребує часу. Відтак, на переконання суду, подружжю необхідно надати строк для примирення тривалістю в 3 місяці. За даних обставин заява відповідача підлягає задоволенню.

Приходячи до зазначених висновків, судом не встановлено будь-яких обставин, що суперечили б моральним засадам суспільства та не відповідали інтересам сторін при наданні строку на примирення.

Посилання представника позивача на відсутність доцільності у наданні строку на примирення, що суперечитиме принципові добровільності шлюбного союзу суд вважає дещо гіперболізованими, адже принцип добровільності шлюбу охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Цінності прав людини, зокрема і права на добровільність шлюбу, мають бути гарантовані і забезпечені державою, у тому числі в аспекті вжиття заходів задля збереження сім`ї. Навіть у ст.5 протоколу №7 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини вказано: «Кожен з подружжя у стосунках між собою і зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування у шлюбі та у випадку його розірвання».

Доводи представника позивача щодо невідповідності заяви відповідача за формою вимогам ст.178 ЦПК України суд залишає поза увагою, оскільки за своїм змістом та характером така заява не є відзивом, адже для визначення позиції у справі відповідачеві потрібен додатковий час у вигляді строку на примирення. Вимог щодо обов`язковості направлення такої заяви позивачеві положення ЦПК України не містять, а її подання не суперечить положенням ст.ст.182, 183 ЦПК України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення строку на примирення, визначеного судом, тобто до 01.07.2024.

Керуючись ст.111 СК України, ст.ст.251, 253, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Надати подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення тривалістю в 3 (три) місяці до 01.07.2024.

Провадження у цивільній справі за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Самозван Ксенії Анатоліївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до 01.07.2024 включно.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня підписання, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалу складено та підписано без проголошення 01.04.2024.

Суддя О.І. Євтушенко