Провадження №2/592/267/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді: Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач через представника звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійшли згоди про надання останньому грошових коштів у сумі 400 000 гривень до моменту пред`явлення вимоги про їх повернення. Вказана сума надавалась у безготівковій формі шляхом переказу із рахунку позивача на рахунок відповідача, відкритий в АТ "ПУМБ". Так за період з 28.02.2022 по 03.03.2023 позивач здійснив перерахунок коштів відповідачу на загальну суму 400 000 грн., що підтверджується звітом по транзакціям АТ "ПУМБ". У подальшому позивач звернувся із заявою від 17.08.2023 про повернення коштів, які перераховані відповідачу. Станом на момент звернення до суду із даним позовом відповіді на заяву не надходило, а кошти повернуті не були. Вважає, що фактично відносини які склались між сторонами відповідають умовам договору позики, проте такий договір не був оформлений належним чином. За відсутності письмового договору позики у відповідності до вимог п. 2 ст. 78 ЦПК України неможливо стверджувати, що між сторонами виникли саме правовідносини позики, а тому належним способом захисту є застосування положень ст. 1212 ЦК України.Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц (провадження № 61-29056св18).Окрім того, у відповідності ст. 1215 ЦК України набуті позичальником кошти не є такими, що не підлягають поверненню. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 400 000 грн., а також судові витрати. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Громов Р.С. у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач та його представник адвокат Сапіч В.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважають вимоги не доведеними, а саме що кошти 400 000 грн. є безпідставно отриманими, позивачем не надано жодного доказу з цього приводу. Так, не заперечуючи в період з 28.02.22. по 03.03.23. отримання коштів від позивача на загальну суму 400 тисяч грн., відповідач категорично заперечує, що ці кошти ним були отримані нібито за договором позики, як це зазначено у позовній заяві. Частину цих коштів, а саме 100 тисяч грн., за погодженням з позивачем, ОСОБА_3 перерахував на рахунок свого брата - ОСОБА_4 , що підтверджується копією відповідного листа АТ « ПУМБ », який додається до заперечення. На даний час у Ковпаківському райсуда м. Суми знаходиться на розгляді інша цивільна справа №592/10260/23 ( суддя Котенко О.А.) за позовом ТОВ «Сумська насосна техніка» , а фактично за позовом позивача по даній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна ( автомобіля) із чужого незаконного володіння.В ході судового розгляду вказаної цивільної справи встановлено, що згідно листа ТОВ « Сумська насосна група» від 21.09.23. ОСОБА_3 , як особі, що вибула із складу учасників, вказане Товариство повинно сплатити його частку у сумі 3 млн.181 тис. 140 грн. Також, були надані відповідачем письмові пояснення, згідно яких під час початку повномасштабного вторгнення, в період з 24.02.2022 року по 03.03.2022 року, ОСОБА_2 , як кінцевим бенефіціаром і власником 80% статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю Сумська насосна техніка (надалі Товариство), було прийнято рішення розподілити наявні на поточних рахунках Товариства грошові кошти в розмрі 1 484 000 гривень між учасниками, якими на той час були: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Про прийняте рішення він повідомив мені під час нашої телефонної розмови у той період і взяв на себе його виконання.Зазвичай такі рішення оформлювались протоколом зборів учасників Товариства про виплату дивідендів, і виплати здйснювались з поточного рахунка Товариства на поточні рахунки учасників.В кризових обставинах, зважаючи на наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю Сумська насосна техніка значних сум кредиторської заборгованості перед постачальниками, а також банківських кредитів і на можливу негативну реакцію кредиторів на виплату Товариством дивідендів учасникам, ОСОБА_2 перевів наявні на рахунках Товариства грошові кошти у розмірі 1 484 000 грн на рахунок підконтрольного йому Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-технічна фірма Компресормаш, де він є учасником із часткою статутного капіталу 95%, із подальшою виплатою більшої їх частини на свій особистий рахунок у вигляді дивідендів.Після цього він особисто і добровільно здійснив розподіл коштів між учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю Сумська насосна техніка ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у наступній пропорції: ОСОБА_2 600 000 грн., ОСОБА_3 300 000 грн., ОСОБА_4 300 000 грн. При цьому, через технічні проблеми банківських установ, ОСОБА_2 не вдалося переказати всю заплановану суму у розмірі 300 000,00 грн., ОСОБА_4 , а лише її частину у розмірі 200000,00 грн. Тому він додатково переказав мені 100 000,00 для подальшого переказу цих коштів ОСОБА_4 , що він і здійснив в той же день. Повідомляє, що переказ йому грошових сум ОСОБА_2 в період з 28.02.2022 року по 03.02.2022 року не супроводжувався жодними умовами, щодо їх повернення, чи надання в рахунок цих оплат будь-яких товарів, робіт, послуг, а здійснювався як виплата належної йому частини коштів нашого спільного підприємства. Також він особисто не звертався до ОСОБА_2 з проханням надати ойму займ, позику або інші кошти на умовах повернення, або з іншими пропозиціями щодо надання платних послуг чи продажу товарів за грошову винагороду. (а.с.16, 40) Вислухавши пояснення сторін, представників, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Як повідомили сторони суду, позивач та відповідач є батьком та сином.

Згідно довідки від 04.08.2023 року АТ «ПУМБ» підтверджує, що ОСОБА_2 відкрив картковий рахунок № НОМЕР_1 у валюті Гривня. За період з 28.02.2022р. по 03.03,2022р з рахунку клієнта № НОМЕР_2 у валюті Гривня, який належить пану ОСОБА_2 , було перераховано на карту НОМЕР_3 кошти в загальній сумі 400 000,00 гри (чотириста тисяч гривень 00 коп), що підтверджується Додатком 1 до цієї довідки, а також відповіддю на запит суду. (а.с.2-3, 27) Ця обставина відповідачем не заперечується.

17.08.2023 року позивач звернувся із заявою від 17.08.2023 про повернення коштів, які перераховані відповідачу, яку останній отримав 19.08.2023 року , однак грошей і по цей час не повернув. (а.с.3-4)

Представник відповідача на підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок розміру частини майна ТОВ «Сумська насосна техніка», зо підлягає поверненню ОСОБА_3 особі, яка вибула зі складу учасників товариства 22.08.2023 року (а.с.18)

Так, в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала на розгляді цивільна справа №592/10260/23 ( суддя Котенко О.А.), по якій 06.12.2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумська насосна техніка» вирішено задовольнити. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 автомобіль Skoda Kodiaq (кузов НОМЕР_4 , номер НОМЕР_5 ) шляхом його передачі власнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумська насосна техніка». Дане рішення оскаржується в апеляційному порядку .

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 з ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадів встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 76- 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з наданих суду доказів, а також обставин викладених в позові, пояснень відповідача, суд вважає, що позивачем, як саме особою яка звернулася до суду з позовом, не надано достатніх доказів того, що перераховані кошти були відповідачем безпідставно набуті. Зокрема, немає жодного доказу на підтвердження того, що сторони дійшли згоди про надання ОСОБА_3 400 000 грн. до моменту пред`явлення вимоги про їх повернення, письмово це ніяк не обговорювалось і ніхто це не підтвердив у судовому засіданні, і що ці кошти були передані як позика. За яких умов, обставин, тощо перераховувалися ці кошти судом так і не було встановлено, при цьому було з`ясовано, що у сторін можуть бути правовідносини з приводу управління майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумська насосна техніка». Посилання представника позивача на висновок, викладений у справі № 334/2517/16-ц, провадження № 61-29056св18 Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.08.2018 року, на думку суду, не є аналогічним, а містить інші фактичні обставини правовідносин. Тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-16, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 11, 15-16, 177, 202-208, 218, 509, 526-527, 530, 1046 -1047, 1212 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 04.04.2024

Суддя О.М. Катрич