ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1915/640/2012Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 22-ц/817/402/24 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участі секретаря - Жук ВМ.

та представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Маракіної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 1915/640/2012 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Маракіна Оксана Григорівна на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року, постановлену суддею Дудою О.О., у справі за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" про видачу дублікатів виконавчих листів,

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ "Брайт Інвестмент" звернулось в суд із заявами про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 1915/640/2012.

В обґрунтування даних заяв зазначено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2012 року по справі №1915/640/2012 позовні вимоги ВАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 71/2008-МКМ від 14.04.2008 року у розмірі 249117,67 гривень, судовий збір 2491,18 гривень.

Крім того зазначає, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.05.2023 по справі № 1915/640/2012, замінено сторону позивача з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТзОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 1915/640/2012.

13.06.2023 року адвокатом на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було направлено адвокатський запит щодо надання інформації стосовно примусового виконання виконавчих листів по справі № 1915/640/2012. У відповідь на вказаний запит 27.06.2023 року на адресу ТзОВ «Брайт Інвестмент» надійшов лист від 19.06.2023 року Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому зазначено, що перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів №1915/640/2012 про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ПАТ «КБ Надра» заборгованості на виконанні в територіальних органах державної виконавчої служби в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 19.06.2023 не перебувають, виконавчі провадження № НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 знищено згідно Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 14.02.2020.

Крім того заявник зазначає, що докази спрямування або повернення виконавчих листів №1915/640/2012 до органу ДВС відсутні, як і докази направлення матеріалів виконавчих проваджень разом із виконавчими листами до іншого органу ДВС.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року заяви ТзОВ «Брайт Інвестмент» про видачу дублікатів виконавчих листів - задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 1915/640/2012, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 71/2008-МКМ від 14.04.2008 року у розмірі 249117,67 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2491,18 грн., стосовно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 1915/640/2012, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 71/2008-МКМ від 14.04.2008 року у розмірі 249117,67 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2491,18 грн., стосовно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Маракіна О.Г. просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року та винести нове рішення, яким відмовити у задоволені заяв ТзОВ "Брайт Інвестмент" про видачу дублікату виконавчого листа.

В обґрунтування апеляційних скарг представник заявників посилається на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що виконавчі провадження з виконання вищезазначених виконавчих листів завершено 01.03.2016 року та 21.03.2016 року, відповідно. Отже, виконавчі провадження ВП № НОМЕР_3 та ВП № НОМЕР_4 вважаються такими, що закінчені та з наступного дня розпочався відлік для пред`явлення виконавчого листа до виконання, який сплив 02.03.2017 року та 22.03.2017 року, відповідно.

Стягувач маючи можливості вчасно вчинити відповідні дії щодо пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, протягом тривалого часу з 2017 року по 2023 рік не реалізовував свої процесуальні права направлені на виконання рішення суду у межах однорічного строку, визначеного Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року, що є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження не перериває та не поновлює будь-яких процесуальних строків для нового кредитора, зокрема, і строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За вказаних обставин, строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання є таким, що сплив як для первісного кредитора в особі ПАТ КБ "Надра", так і для нового кредитора в особі ТзОВ "Брайт Інвестмент".

Закон пов`язує видачу дублікату виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дублікату. При цьому стягувач не клопотав перед судом поновлення такого строку, а відтак заява ТзОВ "Брайт Інвестмент" не підлягала до задоволення, зокрема із цих підстав.

Окрім того, заявник не навів доказів відсутності у нього виконавчих листів. Відсутність виконавчого листа у виконавчій службі не свідчить про його втрату. Заявник не надав жодних переконливих доказів того, що в ВАТ КБ "Надра" не отримувало постанови про закінчення виконавчих проваджень та в подальшому не зверталось до відповідних відділів виконавчої служби з метою отримання виконавчих листів.

Окрім того, укладаючи договір за якими заявник набув право вимоги за зобов`язанням ТзОВ "Брайт Інвестмент", мав право вимагати від відчужувача надання йому всіх матеріалів щодо зобов`язання та повної інформації стосовно стану його виконання. Відтак ризики, пов`язані з відсутністю виконавчих листів у попереднього кредитора несе новий кредитор в повному обсязі та така обставина не може вважатись суттєвою при вирішенні питання щодо видачі дублікатів виконавчих листів.

ТзОВ "Брайт Інвестмент" подало відзив на апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Маракіна О.Г., у якому зазначило, що на відміну від остаточного закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, при зміні органу державної виконавчої служби чи його компетенції, передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС стадія виконання судового рішення не припиняється і не переривається. Необхідно зазначити, що докази направлення матеріалів виконавчого провадження (разом із виконавчим листом) до іншого органу ДВС надано не було.

Слід зазначити, що ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого листа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату виконавчого листа не порушує права боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити й дату його видачі. Відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду у справі № 1915/640/2012 та порушує права ТзОВ "Брайт Інвестмент", як стягувача.

Як вбачається із матеріалів справи ТзОВ "Брайт Інвестмент" звернулось із заявою про видачу дубліката виконавчого документа (боржник: ОСОБА_2 ) в межах пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Доводи боржника щодо закінчення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчились 02.03.2017 року та 22.03.2017 року є такими, що не відповідають дійсності, оскільки відповідно до ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. В даному випадку виконавчі провадження № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 були закінченні у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, а отже не відбулось повернення виконавчого документа стягувачу.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - адвокат Маракіна О.Г. апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

ТзОВ "Брайт Інвестмент" повідомлялось про розгляд справи шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документа.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності представника ТзОВ "Брайт Інвестмент", яке належним чином повідомлене про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника боржників, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №1915/640/2012 від 04 жовтня 2012 року було задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Тернопільське РУ заборгованість по кредитному договору №71/20080-МКМ від 14.04.2008 року в сумі 249117 грн. 67 коп., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2491 грн. 18 коп. Дане судове рішення набрало законної сили (т. 1 а.с. 91).

В порядку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 1915/640/2012 від 04 жовтня 2012 року, Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 13.06.2014 року представнику позивача видано виконавчі листи.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2014 по справі №1915/640/2012 поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Тернопільським міськрайонним судом 13.06.2014 року по справі №1915/640/2012 за позовом ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і відповідно вказані виконавчі листи були звернуті до виконання (т. 1 а.с. 116).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2023 року по справі № 1915/640/2012 замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ "Брайт Інвестмент" (т. 1 а.с. 176-177).

Як вбачається із листа начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бартківа А. від 19.06.2023, перевіркою бази даних АСВП встановлено, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 1915/640/2012 про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ПАТ «КБ НАДРА» заборгованості на виконанні в територіальних органах ДВС в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 19.06.2023 не перебувають.

Згідно вказаного листа, виконавче провадження № НОМЕР_3 від 11.12.2014 з примусового виконання виконавчого листа № 1915/640/2012, виданого 28.05.2014 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 249117,67 грн., судового збору в розмірі 2491,18 грн. перебувало на виконанні у Тернопільському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, однак 01.03.2016 у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий документ надіслано до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції. 24.03.2016 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа №1915/640/2012, виданого 28.05.2014 Тернопільським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 249117,67 грн., судового збору в розмірі 2491,18 грн. Крім того, на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебувало виконавче провадження № НОМЕР_4 від 11.12.2014 з примусового виконання виконавчого листа № 1915/640/2012, виданого 28.05.2014 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 249117,67 грн., судового збору в розмірі 2491,18 грн. 21.03.2016 державним виконавцем у відповідності до пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий документ надіслано до Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції. Інших відомостей стосовно вищевказаних виконавчих документів в базі даних АСВП не виявлено. Також у вказаному листі зазначено, що виконавчі провадження № НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 знищено згідно Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 14.02.2020 (т. 1 а.с. 189-190).

Задовольняючи заяви ТзОВ "Брайт Інвест" про видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем втрачено виконавчі листи, що у свою чергу унеможливлює виконання рішення суду від 04 жовтня 2012 року та порушує права ТзОВ "Брайт Інвестмент".

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення знайшло розвиток у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до §§ 51-53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналогічні положення були закріплені у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

Передача виконавчих документів і виконавчих проваджень здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02 квітня 2012 № 512/5, виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі, якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Згідно з пунктом 7 розділу V вказаної Інструкції передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження.

Пунктом 9 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, визначено, що про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов`язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Таким чином, у редакції Закону України «Про виконавче провадження», чинній станом на дату набрання рішенням суду по справі № 1915/640/2012 законної сили, строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання становив один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 року), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючій редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

Матеріалами справи підтверджено, що в порядку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 1915/640/2012 від 04 жовтня 2012 року, Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 13.06.2014 року представнику позивача видано виконавчі листи. Вказане рішення не виконано.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2014 по справі №1915/640/2012 поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Тернопільським міськрайонним судом 13.06.2014 року по справі №1915/640/2012 за позовом ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і відповідно вказані виконавчі листи були звернуті до виконання.

Постановою державного виконавця від 01.03.2016 року було закінчено виконавче провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з направленням виконавчого документа до Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції.

Також 21.03.2016 року у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий документ надіслано до Відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції.

Як вбачається із листа начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бартківа А. від 19.06.2023, перевіркою бази даних АСВП встановлено, що виконавчі провадження за № № НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 з приводу виконання спірних виконавчих листів знищено згідно Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 14.02.2020.

У матеріалах справи відсутні докази про направлення органом ДВС стягувачу вказані виконавчі листи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи представника боржників щодо закінчення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчилися 02.03.2017 та 22.03.2017 є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

В даному випадку як вище зазначалось виконавчі провадження № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 були закінчені у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, а отже не відбулося повернення виконавчого листа стягувачу.

Також не заслуговує на увагу посилання представника заявників на те, що ТОВ "Брайт Інвестмент" не навело доказів відсутності у нього виконавчих листів. Відсутність виконавчого листа у виконавчій службі не свідчить про його втрату. Заявник не надав жодних переконливих доказів того, що в ВАТ КБ "Надра" не отримувало постанови про закінчення виконавчих проваджень та в подальшому не зверталось до відповідних відділів виконавчої служби з метою отримання виконавчих листів з огляду на таке.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховний Суд від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Тому колегія суддів вважає, що факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчать про втрату виконавчих листів. Факт втрати оригіналів виконавчих листів об`єктивно не залежав від дій чи бездіяльності заявника та первісного стягувача, який вважав, що виконавчі дії вчиняються.

Отже, враховуючи те, що виконавчі листи були втрачені, рішення суду, на підставі якого його видано, не виконано, правильними є висновки суду першої інстанції про наявні підстави для задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих документів.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Маракіна О.Г. слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

У зв`язку з тим, що апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Маракіна О.Г. задоволенню не підлягають, підстави для зміни розподілу судових витрат за розгляд справи, у суду апеляційної інстанції відсутні, а понесені ними витрати в суді апеляційної інстанції покласти на заявників в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Маракіна Оксана Григорівна залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 квітня 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: О.З. Костів

М.В. Хома