КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/527/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року місто Київ

справа №364/457/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Глазкової Ю.О., повний текст рішення складено 02 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Державної служби статистики України, ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іскра-Транс-Логістик» про визнання електронних торгів недійсними та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив:

визнати електронні торги нежитлового приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , які проведені Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській області 19 квітня 2023 року недійсними;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на вказане спірне приміщення, видане на ім'я ОСОБА_2 ;

стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 19 квітня 2023 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській області були проведені електронні торги будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що дані електронні торги порушують його права, оскільки він вважає себе власником вказаного спірного приміщення, яке було передано йому у власність Володарською районною державною адміністрацією на підставі договору міни від 02грудня 2004 року.

Вказував, що згідно рішення Володарської районної ради від 09 серпня 2005 року №140-21-ІV надано згоду на безплатне прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району від позивача нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 , згідно п.3 вказаного рішення гарантовано йому продаж приміщення за адресою: АДРЕСА_1 по оціночній ціні на момент продажу.

Зазначав, що він в рахунок оплати за будівлю за адресою: АДРЕСА_1 зробив ремонт, купив оргтехніку та меблі.

Посилався на те, що відповідно до договору міни він обміняв приміщення статистики по АДРЕСА_1 , власником якого він є, на приміщення по АДРЕСА_2 .

Вказував, що на підставі договору дарування нежитлового приміщення від 22 грудня 2003 року він подарував Володарськійрайонній раді нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 .

Зазначав, що він має право власності на спірне нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , а діївідповідача є неправомірними з огляду на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року, відповідно до якої зобов'язано Володарську районну раду передати з державної власності територіальних громад приміщення по АДРЕСА_1 , з метою подальшого відчуження у власність позивача.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування вимог посилався на те, що при розгляді справи, він звернувся до суду з проханням заміни неналежної сторони, так як змінився переможець електронних торгів по будівлі - замість ОСОБА_2 стало ТОВ «Іскра-транс-логістик» (третя особа), однак суддя помилково розцінила таку його заяву, як зміну позовних вимог на нові, з відповідними наслідками.

Вказував, що судом першої інстанції проігноровані та відхиленні його клопотання про забезпечення позову, про залучення третьої особи на стороні позивача та про перерву в розгляді справи. Важливість даних клопотань при розгляді даної справи вказані в самих клопотаннях, які є в матеріалах справи та додані до апеляційної скарги.

Звертав увагу на клопотання про залучення Володарської селищної територіальної громади, як третьої особи на стороні позивача, в якої у власності знаходиться його квартира і яка мала надати важливу інформацію по даній справі.

Зазначав, що суд першої інстанції помилково прийняв до уваги, на підставі лише повідомлення третьої особи та відповідачів те, що договір міни є недійсним (нікчемним) у зв`язку з відсутністю його нотаріального посвідчення.

Вважає, що судом проігноровані положення п.2 ст.120 ЦК України про правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору.

Посилався на те, що судом першої інстанції не враховано та проігноровано те, що відповідачем Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях порушено норми закону ч.3. п.3 ст.26 «Про проведення електронних торгів державного та комунального майна».

Вказував, що відповідно до законодавства України не була проведена інвентаризація будівлі та її оцінка.

Зазначав, що судом проігноровано і не взято до уваги його повідомлення в даному позові про рішення Київського окружного адміністративного суду у справі №810/2408/17.

28 листопада 2023 року від відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

28 листопада 2023 року від Державної служби статистики України надійшов відзив, в якому остання просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року.

Представник третьої особи ТОВ «Іскра-Транс-Логістик» в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачі: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Державна служба статистики України, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника третьої особи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі договору дарування нежитлового приміщення від 20 грудня 2003 року подарував Володарській районній раді в особі голови Володарської районної ради Міняйлу І.В. нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії договору міни від 02 грудня 2004 року вбачається, що між Володарською районною радою в особі її голови Міняйла І.В. та ОСОБА_1 здійснюється обмін, а саме: приміщення управління статистики по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , на приміщення з комп'ютерним обладнанням та меблями по АДРЕСА_2 власником якого є також ОСОБА_1 .

Рішенням Володарської районної ради «Про надання згоди на прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 » від 09 серпня 2005 року №140-21-ІV на підставі заяви ОСОБА_1 надано згоду на безоплатне прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району від ОСОБА_1 належне йому на праві особистої власності нежитлове приміщення в багатоквартирному житловому будинку в АДРЕСА_2 , загальною площею 59 кв.м, вартістю 43 тис. грн.

Згідно з п.3 вказаного рішення гарантовано позивачу, що вразі прийняття до спільної власності територіальних громад приміщення Володарського районного відділу статистики за адресою: АДРЕСА_1 , буде йому продано по оціночній вартості на момент продажу.

Відповідно до рішення Володарської районної ради від 12 січня 2016 року №33-02 (П-11)-VІІ надано згоду на прийняття безоплатно з державної власності в спільну власність територіальних громад Володарського району об'єкта нерухомого майна - адміністративної будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 із зобов'язанням використовувати цю будівлю для розміщення органів місцевого самоврядування.

На підставі рішення вказаного рішення Володарська рада 05 жовтня 2017 року направила Державній службі статистики лист, в якому просила надати будівлю за адресою: АДРЕСА_1 для використання її з метою розміщення інклюзивно-ресурсного центру.

Згідно довідки Головного управління статистики у Київській області від 09 березня 2016 року, адмінбудівля адресою: АДРЕСА_1 перебуває на балансі Головного управління статистики у Київській області.

Державна служба статистики України листом від 07 листопада 2017 року №16-5-10/1174-17 Володарській районній раді роз'яснила правові засади передачі об'єктів права державної власності в комунальну власність, відповідно до ст.7 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» безоплатно з державної власності в комунальну можуть передаватись нерухоме майно для розміщення навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури та спорту, а також нерухоме майно для розміщення органів місцевого самоврядування за умови взяття органами місцевого самоврядування зобов'язання використовувати об'єкти за цільовим призначенням і не відчужувати в приватну власність. Зазначила, що оскільки у рішенні Володарської районної адміністрації від 12 січня 2016 року №33-02 стосовно прийняття у спільну власність територіальних громад Володарського району Київської області нежитлової будівлі (смт. Володарка, вул. Миру, 7), яка перебуває на балансі Головного управління статистики у Київській області, не вказано зобов'язання щодо не відчуження будівлі у приватну власність та не зазначено цільове використання, Держстат не може розпочати роботу стосовно підготовки відповідного проекту акта КМУ.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року зобов'язано Володарську районну раду виконати рішення та передати з державної власності територіальних громад Володарського району Київської області приміщення по АДРЕСА_1, з метою подальшого відчуження у власність ОСОБА_1 .

Листом Державна служба статистики України від 12 січня 2018 року №16-5-10/41-18 повідомила Володарську районну раду про неможливість продовжити роботу з приводу підготовки проекту акта КМУ про передачу у спільну власність територіальних громад будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням постанови Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року.

З копії листа №02-10-01 від 02 січня 2018 року вбачається, що Володарська районна рада Київської області просить повідомити КМУ, уповноваженого управляти державним майном, МінФін, Фонд державного майна та Мніеекономрозвитку про те, що виконати рішення від 24 листопада 2017 року є можливим з урахуванням постанови Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року.

З листів Фонду державного майна України від 13 січня 2020 року та 15 січня 2020 вбачається, що останній просить КМУ та Державну службу статистики України розглянути питання передачі державного майна, яке не використовується Державною службою статистики України, до сфери управління Фонду державного майна з метою його подальшої приватизації.

Згідно листа від 03 лютого 2020 року Державна служба статистики України повідомила Фонд державного майна про передачу зі сфери управління Держстату до сфери управління Фонду державного майна нерухому майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до листа Державної служби статистики України від 17 лютого 2020 року остання повідомила Володарську районну раду про пропозицію Фонду Державного майна включити спірну будівлю до переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

З витягу з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна встановлено, що адміністративна будівля за адресою: АДРЕСА_1 з 01 січня 2015 року належить Державній службі статистики України, балансоутримувач ГУ статистики у Київській області.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 31 липня 2023 року, будівля, загальною площею 297,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 належить Державній службі статистики України, дата державної реєстрації 12 березня 2016 року.

Як вбачається з протоколу про результати електронного аукціону від 19 квітня 2023 року, проведеного Регіональним відділенням Фонду Державного майна нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 було продано ОСОБА_2 .

З копії акту про несплату ціни продажу об'єкта приватизації від 25 травня 2023 року встановлено, що сума коштів, яка дорівнює ціні продажу лота з урахуванням податків згідно з протоколом про результати електронного аукціону ОСОБА_2 на відповідний поточний рахунок Регіонального відділення не надійшла.

05 червня 2023 року відбувся електронний аукціон, проведений Регіональним відділенням Фонду Державного майна щодо нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем якого стало ТОВ «Іскра-Транс-Логістик».

Наказом №316-вс від 12 липня 2023 року Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях затверджено протокол про результати електронного аукціону з продажу об'єкта малої приватизації адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває на балансі Головного управління статистики у Київській області, який відбувся 05 червня 2023 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 10 серпня 2023 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ТОВ «Іскра-Транс-Логістик», продавець передав у власність покупця ТОВ «Іскра-Транс-Логістик» нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 Київської області.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину.

Відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №367/6231/16-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі №922/3537/17 вказано, що: правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов'язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Водночас з аналізу статей 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

За наслідками торгів визначаються і покупна ціна (яка запропонована переможцем), і особа покупця (яким є переможець торгів). Отже, моментом укладення договору купівлі-продажу є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту його пропозиції (частина друга статті 638 ЦК України). Протокол електронних торгів підписується організатором (пункт 2 розділу VIII Порядку) і є доказом укладення договору купівлі-продажу продавцем та переможцем торгів за ціною, визначеною у протоколі. Подальше оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Порядком не передбачене.

Отже, в разі порушення покупцем (попереднім переможцем електронних торгів) зобов'язання зі сплати грошових коштів за договором купівлі-продажу організатор вчиняє правочин щодо односторонньої відмови від цього договору у повному обсязі (частина третя статті 651 ЦК України) і одночасно укладає новий договір купівлі-продажу шляхом акцепту пропозиції нового переможця електронних торгів (за ціною, що є меншою за ціну, встановлену попереднім договором купівлі-продажу).

Як вбачається з матеріалів справи, між Регіональним відділенням Фонду Державного майна та ОСОБА_2 не було укладено договору купівлі-продажу на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , отже ОСОБА_2 не набув права власності на спірне майно. Відповідно і свідоцтво про право власності на вказане спірне приміщенняна ім'я ОСОБА_2 не видавалося.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що неможливо визнати недійсним договір, який не укладався.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2022 року в справі № 214/9244/14 (провадження № 61-9761св21) зазначено, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Виходячи з наведеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, і покупець - переможець електронних торгів. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (провадження №12- 128гс18).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 в липні 2023 року звертаючись до суду з позовом про визнання електронних торгів недійсними та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення, пред`явив вимоги до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Державної служби статистики України, ОСОБА_2 .

У серпні 2023 року від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на адресу суду першої інстанції надійшла заява, в якій останній просив залучити до участі в справі в якості третьої особи ТОВ «Іскра-Транс-Логістик», посилаючись на те, що 10 серпня 2023 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ТОВ «Іскра-Транс-Логістик» за результатами електронного аукціону №SPЕ001-UА-300 було укладено договір №10/23 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, належним відповідачем у даній справі мав би бути ТОВ «Іскра-Транс-Логістик».

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 21 серпня 2023 року залучено до участі в справі в якості третьої особи ТОВ «Іскра-Транс-Логістик».

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Як зазначено судом першої інстанції, позивач у судовому засіданні 28 вересня 2023 року вказав на те, що оскільки новим власником спірного нежитлового приміщення стало ТОВ «Іскра-Транс-Логістик», тому він просить визнати електронні торги недійсними від 05 червня 2023 року та визнати недійсним свідоцтво про право власності на вказане приміщення, видане ТОВ «Іскра-Транс-Логістик».

При цьому, позивач у ході розгляду справи у суді першої інстанції не звертався до суду з клопотанням про залучення до участі у справі як співвідповідача ТОВ «Іскра-Транс-Логістик».

Отже, коло осіб - учасників справи позивач визначив з порушенням норм процесуального права.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaariv. Finland, № 49684/99, § 2)).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текс постанови складено 05 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: