справа № 175/3175/23
провадження № 6/197/7/24
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 квітня 2024 року смт Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шевченко О.В., розглянувши в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні № 64307499 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заборгованості.

На підставі наданих суду матеріалів судом встановлено, що 02 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний стягувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (новий кредитор) було укладено договір № 20230202 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №.

Відповідно до витягу з додатку 1 до договору факторингу № 20230202 від 02 лютого 2023 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № .

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист. Виконання судового рішення має бути захищене як складова частина доступу до суду в світлі вимог ст. 6 Конвенції (Справа «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) від 19.03.1997.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України :

1. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

2. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

3. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

5. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК), дарування (ч.2 ст.718 ЦК), факторингу (гл. 73 ЦК).

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ст. 15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 261, 442, 512 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні № 64307499, а саме замінити стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 50Б, ідентифікаційний код: 35725063) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 17Б, офіс 503, ідентифікаційний код: 41153878).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

СУДДЯ О.В. ШЕВЧЕНКО