КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 363/1006/23 Головуючий у суді першої інстанції - Котлярова І.Ю.
Номер провадження № 22-ц/824/5982/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, зобов`язання АТ «Київоблгаз» скорегувати перед АТ «Нафтогаз України» покази лічильника та компенсацію понесених збитків,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Київоблгаз», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, зобов`язання АТ «Київоблгаз» скорегувати перед ТОВ «Нафтогаз України» покази лічильника та компенсацію понесених збитків, який мотивував тим, що він володіє та користується садовим будинком в садовому товаристві «Дружба» по АДРЕСА_1 .

Так, позивач вказував, що з 2013 року він отримує послуги з газопостачання на підставі договору від 03 грудня 2013 року підписаного між ним та АТ «Київоблгаз», за які сплачує відповідно до показників лічильника вчасно та без затримки.

Станом на 01 травня 2022 року він мав переплату за 120 м. куб. газу, так як згідно лічильника станом на 13 червня 2022 року показники становили 12527 м. куб., а він сплатив як за показники лічильника 12650 м. куб. (12 650 -12 527 = 123 м. куб.), оскільки жодним чином не був повідомлений, що з 01 травня 2022 року його, без його на те згоди буде передано іншому постачальнику газу, а саме АТ «Нафтогаз України».

Вказував, що з листа АТ «Київоблгаз» від 06 січня 2023 року вбачається, що при їх контрольних замірах станом на 09 серпня 2022 року покази лічильника позивача були 12533 м. куб., тобто через чотири місяці, після 01 травня 2022 року, проте ніяк не 12590, 94 м. куб., які АТ «Київоблгаз» передав ТОВ «Нафтогаз України».

Позивач вважає, що сплативши за газ, він вже належить йому, а якщо постачальник не згоден, він повинен повернути кошти, проте відповідач й кошти не повертає, й не знижує показники.

Так, станом на 01 травня 2022 року при сплачених показниках 12650 м.куб., про які позивач повідомив АТ «Київоблгаз» по телефону 29 квітня 2022 року, АТ «Київоблгаз» передало покази лічильника позивача ТОВ «Нафтогаз України» 12590, 94 м. куб., що на 59 м. куб, менше ніж вже сплачено відповідачу і на 120 м. куб. менше ніж на лічильнику.

Позивач вважає, що АТ «Київоблгаз» та ТОВ «Нафтогаз України» за його участі повинні були станом на 01 травня 2022 року перевірити лічильник та скласти акт.

З метою досудового врегулювання спору, позивач офіційно прохав АТ «Київоблгаз» провести корегування показників, які він передав ТОВ «Нафтогаз» станом на 01 травня 2022 року, та скласти акт звірки, а саме вказати показники 12650 м.куб., за які вже було сплачено, однак цього зроблено не було.

На підставі викладеного, просив суд: визнати показники його лічильна 12590, 94 м. куб. за нібито спожитий газ, які АТ «Київоблгаз» надав ТОВ «Нафтогаз України» станом на 01 травня 2022 року недійсними, так як вони нічим не підтверджені і суперечать контрольним даним самого АТ «Київоблгаз» станом на 09 серпня 2022 року, що складали 12533 м. куб.; зобов`язати АТ «Київоблгаз» вказати для третьої сторони ТОВ «Нафтогаз України» показники лічильника позивача саме 12650 м. куб. станом на 01 травня 2022 року, на підставі того, що за цей газ (а саме різницю в 59 м. куб) позивачем вже було сплачено ще 28 квітня 2022 року; зобов`язати відповідача в подальшому здійснювати облік природного газу використаного позивачем як побутовим споживачем за фактичними показами лічильника; зобов`язати третю сторону зробити коригування показників лічильника позивача станом на 01 травня 2022 року, в сторону їх збільшення на 59 м. куб, з метою списання сформованого з вини АТ «Київоблгаз» боргу в сумі 467 грн, а також стягнути з відповідача на його користь 1000 грн судових витрат та 2000 грн моральної шкоди, яку відповідач спричинив своїми протиправними діями в 2022-2023 роках.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вважає, що судом не надано належної оцінки наданим доказам, не обґрунтовано прийняття або відхилення кожного доказу, наданого сторонами, не застосовано закон в порядку якого він звертався до суду за захистом порушених прав, а саме не застосовано норми Закону України «Про захист прав споживачів», а крім того, вважає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення врахував типовий договір, про існування якого позивачу відомо не було, який не надавався відповідачем позивачу та суду, не був підписаний позивачем, та який не враховував, що позивач є інвалідом другої групи, має ряд пільг, а відтак є недійсним по відношенню до нього.

Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд взагалі не надав оцінку, що його позовні вимоги обґрунтовувались порушенням відповідачем положень Закону Україну «Про захист прав споживачів», натомість послався на кодекс ГРМ, які регламентують роботу газопостачальних компаній, проте мають нижчу юридичну силу перед законом.

Апелянт наголошує, що переплатив на перед за 120 м.куб. газу, проте відповідачем не здійснено перерахунок, коригування або повернення йому грошових коштів за таку переплату, натомість відповідач передав третій особі невірні, сфабриковані розрахункові показники його лічильника станом на 01 травня 2022 року на рівні 12590 м. куб.

На думку апелянта вказані вище порушення у сукупності призвели до ухвалення судом незаконного рішення про відмову у задоволенні його позовних вимог, а тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення по суті позивних вимог, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

17 лютого 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника АТ «Київоблгаз» - Сєрих В.В., відповідно до якого не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції - законним та вмотивованим.

Так, представник відповідача вказує, що судом було встановлено та не спростовано позивачем, що останній 28 квітня 2022 року оплатив кошти у сумі 1 200 грн та надав показник лічильника 12650 м. куб. не відповідачу, а ТОВ «Київоблгаз збут» за послуги газопостачання, яка є самостійною юридичною особою. Відтак, переплата за отримані послуги розподілу природного газу відсутня у квітні-червні 2022 року.

Крім того, 11 травня 2022 року до колцентру АТ «Київоблгаз» передано не фактичний, а завищений обсяг спожитого природного газу на рівні 12650 м. куб.

Вказано, що кодексом ГРМ не передбачено коригування об`ємів спожитого газу у минулих періодах, а в разі порушення споживачем вимог кодексу ГРМ в частині передання Оператору ГРМ щомісяця з 01 по 05 число фактичних показників лічильника газу станом на 01 число місяця, об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період визначається на рівні планового місячного об`єму споживання за відповідний період.

Таким чином, відповідач вважає, що визначений ним показник лічильника газу ОСОБА_1 у квітні 2022 року на рівні 12590,94 м. куб. відповідає вимогам кодексу ГРМ та умовам типового договору розподілу природного газу, а тому просить залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване апелянтом рішення суду першої інстанції - без змін.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення про задоволення позову з підстав, зазначених в позовній заяві, та мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Представник АТ «Київоблгаз» - Сєрих В.В. заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції просив залишити без змін, оскільки доводи, на які посилається апелянт, не спростовують обставин, які були встановлені судом при розгляді справи та висновків, викладених у рішенні суду. Вважає рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права та з дотримання норм процесуального законодавства.

Третя особа у справі ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, свого представника до суду апеляційної інстанції не направила.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», яке до 05 червня 2019 року мало найменування Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», є оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ), що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» видана на підставі постанови НКРЕКП від 29.06.2017 №855 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 26.06.2019 № 1220).

03 грудня 2013 року між Вишгородською філією по експлуатації газового господарства та ОСОБА_1 було укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався безперервно надавати споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором. Характеристика об`єкта надання послуг: приватний будинок опалювальною площею 118, 5 кв.м. (а.с.8, т.1).

Протягом періоду 01 липня 2015 року по 30 квітня 2022 року постачання природного газу для потреб населення Київської області здійснювалося ТОВ «Київоблгаз збут» на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Оператором ГРМ отримана інформація від Оператора газотранспортної системи України про автоматичне переведення споживачів з 01 травня 2022 року згідно Кодексу ГРМ до постачальника «останньої надії».

Кабінет Міністрів України розпорядженням № 917-р від 22 липня 2020 року постачальником «останньої надії» визначив ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Відповідач забезпечує розподіл (доставку) природного газу населенню с.Хотянівка, Вишгородського району Київської області для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень.

ОСОБА_1 є споживачем природного газу, постачальником якого з 01 травня 2022 року є ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за адресою побутового споживання газу: АДРЕСА_1.

В свою чергу, АТ «Київоблгаз» надає позивачу за цією ж адресою послуги з розподілу (доставки) природного газу за о/р № НОМЕР_1 .

Судом при розгляді справи встановлено, що в садовому будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено індивідуальний лічильник природного газу, чим і було забезпечено належний облік спожитого природного газу споживачем.

За даними обліку АТ «Київоблгаз», по особовому рахунку позивача № НОМЕР_2 спожитий об`єм природного газу визначався з урахуванням переданих споживачем показників газового лічильника, контрольних даних та планових обсягів споживання природного газу.

У березні 2022 року зафіксований показник лічильника газу позивача на рівні 12500 м3 з квитанції абонента станом на 30 березня 2022 року.

У квітні 2022 року спожитий об`єм визначений Оператором ГРМ відповідно до пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання та становив 12590,94 м3, оскільки показник лічильника газу позивачем не переданий.

11 травня 2022 року позивачем переданий до колцентру AT «Київоблгаз» показник лічильника газу на рівні 12650 м3. У червні нарахування відсутнє. Станом на 01 липня 2022 року показник лічильника газу переданий позивачем до колцентру становив на рівні 12700 м3.

09 серпня 2022 року представниками відповідача здійснено контрольні заміри показника лічильника газу позивача та зафіксовано фактичні показники лічильника газу на рівні 12533 м3, що підтверджується фотофіксацією лічильника позивача. Разом з тим, позивачем станом на 31 серпня 2022 року передано показник лічильника газу на рівні 12700 м3, який у тому самому розмірі і передався станом на 30 вересня 2022 року та 31 жовтня 2022 року. Станом на 02 грудня 2022 року контрольні дані становили - 12836, 44 м3, а позивачем передані до колценту станом на 31 грудня 2022 року показник лічильника газу на рівні 13130 м3.

Суд також вказав, що позивач у позовній заяві стверджує, що 28 квітня 2022 року оплатив відповідачу кошти у сумі 1200,00 грн та надав показник лічильника 12650 м3, проте згідно наданої позивачем квитанції, оплата здійснена за послуги газопостачання на рахунок одержувача ТОВ «Київоблгаз Збут» () із зафіксованим показником лічильника газу на рівні 12650 м3, а не на рахунок відповідача. З виписки банку, долученої представником відповідача до справи вбачається, що позивачем у квітні 2022 року оплачена AT «Київоблгаз» сума 160,24 грн.

З 01 липня 2015 року ліцензовану діяльність з постачання (купівля-продаж) газу проводило ТОВ «Київоблгаз Збут», а ліцензовану діяльність з розподілу (доставка) газу проводить АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз».

Наказом Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року №198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2022 року за №637/37973 зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01 травня 2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на базової річної пропозиції.

Тобто, з 01 травня 2022 року ТОВ «Київоблгаз Збут» не здійснювало постачання природного газу позивачу.

01 травня 2022 року відповідно до наказу Міністерства енергетики України №198 від 08 червня 2022 року «Про постачання природного газу побутовим споживачам» ЕІС-код 56XM18D69680099Y газифікованого об`єкта побутового споживача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було включено до реєстру споживачів товариства та відкрито на ім`я ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_3 .

Постачальник, після 01 травня 2022 року це ТОВ «Газопостальна компанія «Нафтогаз України», отримавши інформацію про об`єми (обсяги) спожитого побутовим споживачем природного газу за відповідний календарний місяць, проводить лише розрахунок його вартості.

Суд встановив, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано від АТ «Київоблгаз» як оператора.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачем не доведено порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» його прав як споживача послуг з газопостачання. Крім того, до суду не надано доказів на підтвердження неправомірності дій відповідача, оскільки саме на позивача покладено обов`язок передачі фактичних показників лічильника. Також суд виснував, що з урахуванням наданих відповідачем розрахунків, фінансового стану позивача, фотофіксацію лічильника позивача, заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, та пояснень позивача, судом встановлено недотримання позивачем обов`язку, передбаченого Кодексу ГРС та договору, щодо передання фактичних показників лічильника.

Суд також виснував, що зафіксований АТ «Київоблгаз» показник лічильника газу позивача у квітні 2022 року на рівні 12 590,94 м3 відповідає вимогам Кодексу ГРМ та умовам типового договору розподілу природного газу.

Суд першої інстанції вказав, що доказів, які б підтверджували факт звернення позивачем до відповідача із заявою про припинення дії договору, до суду також не надано. Доводи позивача, щодо не укладання договору із відповідачем не заслуговують на увагу, оскільки про підтвердження цивільно-правових відносин сторін свідчать, зокрема дії позивача, спрямовані на набуття ним цивільних прав та обов`язків, а саме - фактичне отримання ним природнього газу за допомогою наявного у позивача газового обладнання та оплата позивачем за природній газ.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову відповідає з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порядок та підстави забезпечення населення обліку природного газу врегульований законами України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ, Типовим договором та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс ГРМ.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 4 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору.

Правові засади функціонування ринку природного газу України визначаються Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою КРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), який поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Пунктом 1 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Згідно п.2 та п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» комерційний (приладовий) облік природного газу (далі - облік природного газу) - визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягу споживання та/або реалізації природного газу, на підставі якого проводяться взаєморозрахунки між споживачами природного газу та суб`єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829 та оприлюднений в установленому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно підпункту 10 пункту 1.4 розділу І типового договору розподілу природного газу, послуга з розподілу природного газу це - послуга Оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

Відповідно до п. 1.1 типового договору розподілу природного газу, цей договір є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до пункту 1.2 типового договору умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС.

Пунктом 1.3 типового договору розподілу природного газу визначено, що договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Встановлено, що між позивачем та АТ «Київоблгаз» укладено типовий договір розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є сплата рахунка Оператора ГРМ 13 серпня 2020 року, що підтверджується випискою про оплати АТ «Приват Банк» у сумі 811,17 грн (а.с.41, т.1).

Згідно з пунктом 2.1. типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п. 1 глави 4 розділу І Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Як передбачено п. 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

Пунктом 4 частини 2 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що укладення договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень пунктів 6.1 та 6.2 розділу VI типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу, здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що оплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільчих систем.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Відповідно до п. 6-9 розділу 6 глави Кодексу ГРМ періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць.

Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунку Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу з моменту його укладання та здійснюється виключно грошовими коштами. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Враховуючи зазначене, кожен споживач сплачує кошти за отриману послугу розподілу рівними частинами протягом року не залежно від обсягу спожитого природного газу в поточному місяці.

Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС та пункту 5.5. типового договору укладеного між позивачем та АТ «Київоблгаз», позивач зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; за телефоном 044 36 46 104, 097 104 5 104, 050 104 5 104; шляхом значення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; на електронну адресу.

У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно по дасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Частиною другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, згідно з вимогами даного Закону, розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками або за встановленими нормами споживання.

Встановлення норм споживання є компетенцією Кабінету міністрів України. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Отже, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу є виключною компетенцією Оператора ГРМ.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснював фактичне споживання природного газу.

Суд першої інстанції також правомірно встановив, що всупереч вимог встановлених Кодексом ГРМ та умовам укладеного договору, позивач передавав Оператору ГРМ завищені показники лічильника газу, що і не заперечується позивачем у позовній заяві та підтверджується фотофіксацією AT «Київоблгаз» показників лічильника газу на рівні 12533 м3 за адресою позивача 09 серпня 2022 року.

Відповідно до пункту 5 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єми та обсяги розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.

Фактичний місячний відбір (споживання) природного газу AT «Київоблгаз» по кожному споживачу передає до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи ТОВ «Оператор ГТС України». ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на підставі переданої Оператором ГРМ AT «Київоблгаз» інформації проводить нарахування вартості спожитого газу.

Враховуючи положення закону, суд першої інстанції правомірно виснував, що зафіксований АТ «Київоблгаз» показник лічильника газу позивача у квітні 2022 року на рівні 12 590,94 м? відповідає вимогам Кодексу ГРМ та умовам типового договору розподілу природного газу.

Крім того, перевіряючи доводи позивача, апеляційний суд також враховує, що позивачем було сплачено кошти у розмірі 1 200 грн на користьТОВ «Київоблгаз збут» за наперед спожитий газ, а не на користь відповідача по справі - Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», що суперечить вимогам закону та виключає можливість для задоволення позовних вимог до відповідача по справі.

Щодо заявленої ОСОБА_1 позовної вимоги про визнання показників його лічильна 12590, 94 м. куб. за нібито спожитий газ, які АТ «Київоблгаз» надав ТОВ «Нафтогаз України» станом на 01 травня 2022 року недійсними, так як вони нічим не підтверджені і суперечать контрольним даним самого АТ «Київоблгаз» станом на 09 серпня 2022 року, що складали 12533 м. куб., то апеляційний суд доходить висновку, що вказана вимога до задоволення не підлягає, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам закону та не передбачений положеннями статті 16 ЦК України.

Обґрунтовано було відхилено судом першої інстанції й позовні вимоги позивача щодо зобов`язання АТ «Київоблгаз» вказати для третьої сторони ТОВ «Нафтогаз України» показники лічильника позивача саме 12650 м. куб. станом на 01 травня 2022 року, на підставі того, що за цей газ (а саме різницю в 59 м. куб) позивачем вже було сплачено ще 28 квітня 2022 року, оскільки передача показників лічильника здійснюється по фактично використаним показникам, що відповідачем по справі і було здійснено, а саме передано показники, які були отримані станом на 01 травня 2022 року від споживача.

Щодо заявленої позовної вимоги ОСОБА_1 про те, щоб зобов`язати відповідача в подальшому здійснювати облік природного газу використаного позивачем як побутовим споживачем за фактичними показами лічильника, то остання також обґрунтовано не задоволена судом першої інстанції, оскільки зазначене є обов`язком відповідача згідно вимог закону, а саме відповідно до положень глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ передбачено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. У разі встановлення лічильника газу у комунальній квартирі об`єм споживання природного газу розраховується відповідно до кількості мешканців квартири та займаної ними площі.

Апеляційний суд також вважає необґрунтованими позовні вимоги позивача щодо того, щоб зобов`язати третю сторону зробити коригування показників лічильника позивача станом на 01 травня 2022 року, в сторону їх збільшення на 59 м. куб, з метою списання сформованого з вини АТ «Київоблгаз» боргу в сумі 467 грн, оскільки третя особа по справі ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не є відповідачем по справі, а є лише третьою особою, що виключає можливість покласти на неї зобов`язання по даній справі щодо коригування показників лічильника.

Так, колегія суддів, переглядаючи ухвалене у справі рішення із заявлених позивачем підстав та з викладених позивачем обґрунтувань, доходить висновку про законність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо не обрання позивачем ефективного способу захисту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 01 квітня 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв