Справа № 354/971/21
Провадження по справі № 2/354/54/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Остап`юк М.В.

при секретарях судового засідання: Дрозді Я.І., Купчак І.Р.,

Солоджук Б.В., Бабаєвій Є.М., ОСОБА_1

за участю:

представника позивача: адвоката Захарчук Г.В.

представників відповідача 1: Гуменюк І.Л., Бабули Д.Я.

представників відповідача 2: адвокатів Іванціва М.В., Романишин К.В.

представника третьої особи: адвоката Неште А.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування наказів, скасування державної реєстрації права власності, витребування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та процесуальний рух справи

У 2021 році Яремчанська міська рада Івано-Франківської області звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :19:001:0001, площею 1,5027 га, яка розташована за межами села Микуличин, підлягала обов`язковій передачі в комунальну власність Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Однак, в період проведення заходів з інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення для передачі в комунальну власність територіальних громад, остання передана Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області у приватну власність третій особі ОСОБА_4 всупереч відмови органу місцевого самоврядування у погодженні надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, у зв`язку з тим, що земельна ділянка перебуває більше як 20 років у користуванні місцевих жителів. Вказане призвело до передачі у приватну власність земельної ділянки, що десятки років знаходиться у постійному користування мешканців місцевості та порушує право громади в особі Яремчанської міської ради реалізувати свої повноваження як законного власника землі.

Ухвалою суду від 08.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15.07.2021 заяву Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :19:001:0001, площею 1,5027 га, яка на праві власності зареєстрована на даний час за ОСОБА_2 . Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки; заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення цієї земельної ділянки, її поділу чи об`єднання з іншими ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Ухвалою суду від 28.03.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 02.09.2022 визнано явку відповідача Головного управління Держгеокадастру обов`язковою.

У період з 02.09.2022 по 27.03.2024 відбувся судовий розгляд справи по суті.

2. ПОЗИЦІЯ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ

2.1 Позиція позивача Яремчанської міської ради Івано-Франківської області

Позивач зазначає, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :19:001:0001, площею 1,5027 га, яка розташована за межами села Микуличин, підлягала обов`язковій передачі в комунальну власність Яремчанської міської ради. Однак, в період проведення заходів з інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення для передачі в комунальну власність територіальних громад, остання передана Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області в приватну власність третій особі без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 . Так, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 р. № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» (далі Постанова КМУ № 1113) Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру зобов`язано забезпечити передачу з 17 листопада 2020 р.земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність. 11.12.2020 та 18.12.2020 Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області видано накази №50-ОТГ та №58-ОТГ, якими Яремчанській міській раді передано земельні ділянки державної власності у комунальну власність, згідно актів приймання-передачі. Зареєструвавши комунальну власність на отримані згідно актів приймання-передачі земельні ділянки, позивачем Яремчанською міською радою встановлено, що ряд земельних ділянок, які охоплені, зокрема, генеральним планом села Микуличин, та підлягали передачі з державної в комунальну власність, в комунальну власність, відповідачем 1 ГУ Держгеокадастром не передані. Серед них і земельна ділянка з кадастровим номером :19:001:0001, яка надана ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області в приватну власність третій особі без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 на підставі наказу про надання у власність від 17.12.2020 р. №9-2086/15-20-СГ.

Позивач вказує, що для отримання громадянами у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення у відповідності до Постанови КМУ № 1113 - є обов`язкова наявність сукупності таких умов: отримання фізичною особою дозволу на розроблення документації із землеустрою до 16.11.2020 та подання фізичною особою на затвердження до територіальних органів Держгеокадастру документації із землеустрою до 15.12.2020. В той же час, до дозволів на розроблення документації із землеустрою (які громадяни отримали до 16.11.2020) застосовувався порядок їх отримання, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 р. № 60-р. Вказаним Розпорядженням встановлювалося під час передачі у власність таких земельних ділянок, обов`язкове погодження з об`єднаними територіальними громадами, шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Така ж процедура погодження передбачена рішенням колегії Державного агентства земельних ресурсів від 14.10.2014 № 2/1 «Про обов`язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», у відповідності до якого, під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності необхідно надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування.

Позивач зазначає, що отримання погодження органу місцевого самоврядування, виходячи з вимог законодавства, є передумовою надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, якщо особа бажає отримати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

Відповідач 1 листом від 09.10.2020 р. №18-9-0.331-5786/0/2-20, який надійшов до Микуличинської сільської ради 13.10.2020 р., просив Микуличинську сільську раду висловити позицію щодо можливості надання дозволу на розробку проекту землеустрою, в тому числі щодо земельноїділянки з кадастровим номером :19:001:0001.

Проте, рішенням Микуличинської сільської ради від 22.10.2020 №269-40/2020 відмовлено у погодженні наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :19:001:0001у зв`язку з тим, що остання перебуває в постійному користуванні жителів села ОСОБА_5 більше як 20 років та використовується для випасання великої рогатої худоби та овець.

Однак, незважаючи на наявність обґрунтованої відмови органу місцевого самоврядування в погодженні, спірна земельна ділянка Відповідачем 1 все таки надана в приватну власність третій особі без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 .

Позивач вважає, що Відповідачем 1 не було дотримано вимог законодавства щодо передачі спірної земельної ділянки державної форми власності у приватну власність ОСОБА_4 , що відбулося поза визначеною процедурою. Надання у приватну власність третій особі без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 земельної ділянки, яка мала бути передана у комунальну власність порушує право громади в особі Яремчанської міської ради реалізувати свої повноваження як законного власника землі. 21.01.2021 ОСОБА_4 продала спірну земельну ділянку Відповідачу 2 ОСОБА_2 . Оскільки при передачі земельної ділянки в приватну власність відповідач 1 дія ввсупереч вимогам Закону, то наказ від 17.12.2020 № 9-2086/15-20-СГ, яким надано у власність ОСОБА_4 спірну земельну ділянку є недійсним та підлягає скасуванню. Також Позивач просить скасувати державну реєстрацію права власності кінцевого власника відповідача 2 ОСОБА_2 , на спірну земельну ділянку, оскільки така проведена на незаконній підставі та витребувати з незаконного володіння останнього земельну ділянку з кадастровим номером :19:001:0001, цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства, площею: 1,5027 на користь власника Яремчанської міської територіальної громади в особі Яремчанської міської ради.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених вище. Додатково зазначила, що відповідач 1 ГУ Держгеокадастру, ігноруючи відмову сільської ради в погодженні надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, діяв недобросовісно та всупереч своїй попередній поведінці. У зв`язку з неврахуванням позиції органу місцевого самоврядування за місцем знаходження спірної земельної ділянки, Відповідач 1 передав у власність земельну ділянку, яка понад 20 років перебуває у користуванні місцевого жителя ОСОБА_3 .

Просила задоволити позов у повному обсязі.

2.2. Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 .

Інтереси третьої особи ОСОБА_3 представляє адвокат Неште А.І.

У судовому засіданні адвокат Неште А.І. зазначила, що відповідачем ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області було недотримано вимог розпорядження КМУ від 31.01.2018 р. № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», згідно якого передача земельних ділянок у власність обов`язково повинна була здійснюватися за попереднім погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні") в даному випадку за погодженням із Микуличинською сільською радою.

Крім невиконання вимог вищезазначеного розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 р. № 60-р, відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області, було недотримано і виконання Рішення від 14.10.2014 № 2/1 Колегії Державного агенства земельних ресурсів України «Про обов`язково направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», згідно якого передбачено обов`язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Запит Головного управління Держгеокадастру від 09.10.2020 року, але отриманий та зереєстрований органом місцевого самоврядування Микуличинською сільською радою - 13.10.2020 року, відповідно десятиденний термін на відповідь закінчувався 23.10.2020 року. Рішення Микуличинської сільської ради «Про відмову у погодженні наданні земельних ділянок »№ 269-40/2020, було прийнято 22.10.2020 року, що підтверджує дотримання Позивачем терміну надання відповіді.

Отже, ГУ Держгеокадастру не дотримано в будь-якому випадку десятиденного терміну для отримання відповіді від Микуличинської сільської ради, запит Головного управління Держгеокадастру виданий 09.10.2020 року, отриманий Микуличинською сільською радою - 13.10.2020 року, а 15.10.2020 року за № М356/15-20-СГ ГУ Держгеокадастру видано Наказ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» ОСОБА_4 .

В результаті чого неправомірно, з порушенням термінів та вимог нормативних документів, надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_4 , а в подальшому і передачу у власність спірної земельної ділянки, площею 1,5027 га з кадастровим номером - :19:001:0001.

Представник зазначає, що частиною цієї ділянки, а саме площею 0,275 га, користується третя особа ОСОБА_3 . Ця земельна ділянка була передана у власність його батькові ОСОБА_6 згідно Рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради народних депутатів Івано-Франківської області за № 119 від 16.12.1997 року. Батько Третьї особи - неодноразово звертався до органу місцевого самоврядування для оформлення відповідних документів на землю, але в зв`язку із тим що дана земельна ділянка знаходилася за межами населеного пунку, отримував відмову з проханням почекати передачі земель з комунальної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 - батько третьої особи ОСОБА_6 - помер. Третя особа ОСОБА_3 , відповідно до Заповіту, став єдиним спадкоємцем належного йому майна. Саме тому, останній є Третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги в даній судовій справі, так як рішення суду може вплинути на його права та обов`язки щодо можливості подальшого оформлення права власності на земельну ділянку, яка належала його батькові ОСОБА_6 . З огляду на це, просить позовні вимоги Яремчанської міської ради задовольнити.

2.3. Позиція Відповідача 1 Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області

Відповідач 1 вважає доводи позовної заяви безпідставними та необґрунтованими, виходячи з такого. На виконання Указу Президента України від 15 жовтня 2020 р. № 449 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» та постанови КабінетуМіністрів України від 16.11.2020 р. № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області, на підставі наказів від 11.12.2020 р. № 50-ОТГ та від 18.12.2020 р. передано Яремчанській міській раді Івано-Франківської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площами 797,8407 га та 88, 7916 га, які розташовані за межами населених пунктів Яремчанської міської територіальної громади.

Разом з тим, ще до передачі земель з державної форми власності у комунальну, 04.09.2020 року, громадянка ОСОБА_4 у відповідності до вимог статей 118, 122 Земельного кодексу України, подала до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 5027 га (кадастровий номер :19:001:0001), яка розташована за межами населеного пункту села Микуличина Яремчанської міської ради для веденняособистого селянського господарства. Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.

Так, протягом місячного терміну Головним управлінням вживалось ряд заходів щодо розгляду вказаного клопотання заявника, зокрема, звернення до державного кадастрового реєстратора за місцем знаходженняз апитуваної земельної ділянки від 15.09.2020 № 2193/3-20-0.331. Відділом у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області надано відомості з Державного земельного кадастру щодо запитуваної земельної ділянки. Також Головне управління зверталось із запитом до Микуличинської сільської ради листом від 09.10.2020 року № 18-9-0.331-5786/0/2-20 щодо погодження надання земельної ділянки ОСОБА_4 , однак відповіді отримано не було. За результатами розгляду клопотання та долучених до нього матеріалів, Головним управлінням, відповідно до вимог законодавства видано наказ № 9-1356/15-СГ від 15.10.2020 року, яким надано ОСОБА_4 , дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

19.11.2020 ОСОБА_4 звернулася через Центр надання адміністративних послуг до Головного управління із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність, тобто в межах визначеного Постановою № 1113 строку, а саме до 15.12.2020 року. Оскільки зазначений проект був погоджений у встановленому законом порядку, інших підстав для відмови не було, Головне управління 17.12.2020 року видало наказ № №9-2086/15-20-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Відповідач 1 вважає, що оспорюваний наказ є законним, а доводи Позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу на його конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси.

Стосовно доводів позивача, про те, що спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні жителів села Микуличин та використовується для випасання великої рогатої худоби та овець, то представник відповідача стверджує, що згідно інформації про оспорювану земельну ділянку, наданої Міськрайонним управлінням у Надвірнянському районі та м. Яремчому, оспорювана земельна ділянка згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» відноситься до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) (код класифікації 16.00), а землі для випасання худоби згідно Класифікації видів цільового призначення земель мають інший код класифікації, а саме 18.00.

Частиною сьомою статті 118 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Використання земельної ділянки для випасання великої рогатої худоби та овець не визначено самостійною підставою для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тому твердження позивача про прийняття Головним управлінням наказу про надання у власність ОСОБА_4 спірну земельну ділянку всупереч чинному законодавству є безпідставним.

Стосовно доводів позивача, про те, що спірна земельна ділянка перебувала в користуванні третьої особи ОСОБА_6 , що підтверджується архівною копією Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 25.12.1997 року№119, а після його смерті земельну ділянку використовує та обслуговує його син ОСОБА_3 , то положеннями Земельного кодексу України 1990 року, що діяв на час укладення договору і втратив чинність 01.01.2002 року, передбачалась можливість надання громадянами землі у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства та ведення особистого підсобного господарства. Статтею 23 Земельного кодексу України (1990 року) передбачалося, що право власності або право постійного користування землею посвідчується Державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Згідно з пунктом 1 розділу X «Перехідні положення) Земельного кодексу України (чинна редакція), рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. При цьому, рішення сесії Микуличинської сільської ради про передачу у приватну власність чи видані на основі їх документи, які посвідчували б право ОСОБА_3 на користування спірною земельною ділянкою - відсутні.

Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, то представник відповідача зазначає, що Держгеокадастр та його територіальні органи не є суб`єктами реєстрації речових прав та відповідно не може скасувати державну реєстрацію права власності.

Відтак, представник відповідача стверджує, що Головне управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а відтак вимоги позовної заяви є безпідставними та не підлягають задоволенню.

2.4. Позиція відповідача 2 ОСОБА_2

Інтереси відповідача ОСОБА_7 на час розгляду справи в суді представляв адвокат Іванців М.В., а у судовому засідання 27.03.2024 року також і адвокат Романишин К.В.

Сторона відповідача 2 категорично заперечує позовні вимоги, виходячи з такого.

19.11.2020 року третя особа ОСОБА_8 звернулася через Центр надання адміністративних послуг до Головного управління із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 1,5027 га, з кадастровим номером :19:001:0001, яка розташована за межами населеного пункту с. Микуличин Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства.

Оскільки зазначений проект був погоджений у встановленому законом порядку, інших підстав для відмови не було, Головне управління 17.12.2020 року видало наказ № 9-2086/15-20-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» ОСОБА_8 .

Звертає увагу, що проект землеустрою було подано заявником 19.11.2020 року, тобто в межах визначеного Постановою № 1113 строку, а саме до 15.12.2020 року. У свою чергу Позивачем жодним чином не обґрунтовано, яким чином системний аналіз Постанови №1113 дозволяє стверджувати, що спірна земельна ділянка підлягала обов`язковій передачі в комунальну власність Яремчанської міської ради. Зазначає, що твердження Позивача про те, що спірна земельна ділянка перебуває впостійному користуванні жителів села ОСОБА_5 не відповідає дійсності.

Щодо того, що спірна земельна ділянка знаходилася в користуванні ОСОБА_6 , що підтверджується архівною копією Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 25.12.1997 року № 119, а після його смерті земельну ділянку використовує та обслуговує його син третя особа у справі ОСОБА_3 , то звертає увагу суду, що рішення сесії Микуличинської сільської ради про передачу у приватну власність чи інші документи, які посвідчували б право ОСОБА_3 на користування спірною земельною ділянкою, видані відповідно до вимог чинного Земельного кодексу України (далі - ЗКУ) або Земельного кодексу України 1990 року - відсутні.

Відносно пояснень представника третьої особи ОСОБА_3 , що покійний батько останнього ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) користувався з 1997 року спірною земельною ділянкою, площею 0,275 га, на підставі рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради народних депутатів Івано-Франківської міської ради за №119 від 16.12.1997 року, то покійний батько третьої особи використав своє право на приватизацію, оскільки йому за життя були надані у власність дві земельні ділянки, які син ОСОБА_3 (третя особа у справі) успадкував і переоформив вже на себе. Так, 21 червня 2022 за №29-0.331-1151/0/2-22 на його адвокатський запит була надана відповідь Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в якій вказано, що покійний ОСОБА_6 був власником двох земельних ділянок з кадастровими номерами: :10:003:0131, :10:003:0132, які розташовані по АДРЕСА_1 . Згідно інформаційних довідок по двох земельних ділянках з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, останні зареєстровані в реєстрі речових прав і переоформлені 29.11.2018 року вже на нового власника ОСОБА_3 третю особу у справі.

Крім того, земельні ділянки, які успадкував ОСОБА_3 після померлого батька, знаходяться в протилежному напрямку від земельної ділянки відповідача 2 - ОСОБА_2 і ніколи не могли належати його покійному батькові, що підтверджується планом (схемою) із кадастрової карти із зазначеними трьома земельними ділянками та проставленими кадастровими номерами, а саме: :19:001:0001, власником якої є ОСОБА_2 , та :10:003:0132, :10:003:0131, власником яких є третя особа ОСОБА_3 , що успадкував їх після смерті батька ОСОБА_6 .

Відтак, по план (схемі) із кадастрової карти встановлено, що земельні ділянки, які успадкував третя особа ОСОБА_3 після батька ОСОБА_6 знаходяться в протилежній стороні на достатньо великій відстані від земельної ділянки ОСОБА_2 .

Крім того, Сторона Відповідача 2 вказує, що у рішенні Микуличинської сільської ради від 22.10.2020 року, яким відмовлено у погодженні наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, серед зазначених земельних ділянок відсутня земельна ділянка з кадастровим номером :19:001:0001, що є предметом цього спору.

Додатково звертають увагу, що у судовому порядку вже досліджувалося питання щодо правомірності відмови ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року у справі № 120/682/20, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2020 року, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 9-76/15-20-СГ від 20.01.2020 року про відмову громадянину у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 1,5027 гa, кадастровий :19:001:0001, яка розташована за межами с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Крім того, судом зобов?язано Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 1,5027 га, кадастровий номер :19:001:0001, яка розташована за межами с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. А тому, ГУ Держгеокадастру змушуне було надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_4 .

Вважають, що Головне управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак позовні вимоги, пред`явлені до Головного управління та ОСОБА_2 є безпідставними та не підлягають до задоволення.

2.5. Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 та її процесуальна поведінка

У судові засідання ОСОБА_4 жодного разу не з`явилася. Також не подала жодних пояснень щодо позовних вимог Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області.

У зв`язку з чим, судові засідання неодноразово відкладалися.

Слід зазначити, що судові засіданні у справі призначалися тринадцять разів.

Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 не значиться за адресою, вказаною в позовній заяві (т.1, а.с. 56).

Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України третя особа, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів.

Керуючись вказаними нормами процесуального законодавства, про дату та час кожного судового засідання ОСОБА_4 повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (т.1, а.с. 60, 108, 163, 178, 190, т.2, а.с. 33, 53, 61, 106, 114, 139).

Остання також повідомлялася і за адресою, вказаною у позовній заяві, однак, повідомлення поверталися не врученими з відмітками: «адресат відсутній за вказаною адресою».

У відповідності до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа, місцезнаходження якої невідоме, вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що матеріали справи свідчать про те, що Третя особа про кожне судове засідання повідомлялася на веб-сайті Судової влади України, то в силу положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, є такою, що повідомлена належним чином.

З огляду на те, що Судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_4 про дату та час судових засідань у цій справі, Суд вважає, що права третьої особи ОСОБА_4 не будуть порушені внаслідок розгляду справи у її відсутності.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Суд, вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у своїй сукупності та співставленні приходить до висновку.

Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства.

Одними із принципів земельного законодавства, зазначених у статті 5 ЗК України є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю.

Статтею 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Суб`єктами права власності на землю є:

громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;

територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;

держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності (стаття 80 ЗК України).

Згідно з частиною першою статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до частини першої статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Однією із підстав набуття громадянами України власності на земельні ділянки є безоплатна передача останніх із земель державної і комунальної власності (пункт б частина перша статті 81 ЗК України).

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 ЗК України).

Так, 31 січня 2018 р. Кабінетом Міністрів України прийнято Розпорядження «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» № 60-р (далі Розпорядження КМУ № 60-р), яке діяло до 17.11.2020.

Відповідно до абзацу другого вказаного Розпорядження КМУ № 60-р на Державну службі з питань геодезії, картографії та кадастру, починаючи з 1 лютого 2018 р. покладено ряд обов`яків. А саме, забезпечити з 1 лютого 2018 р. формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України.

Крім того, за змістом абзацу четвертого Розпорядження КМУ № 60-р на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру покладався також обов`язок з 1 лютого 2018 р., до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність, розпоряджатися землями вказаної категорії, в тому числі, на час передачі у їх власність фізичним чи юридичним особам, за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

В подальшому, Указом Президента України від 15 жовтня 2020 р. № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» (далі Указ № 449/2020) доручено Кабінету Міністрів України активізувати діяльність із передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність, а також вжити в установленому порядку заходів щодо врегулювання питання забезпечення набуття гарантованого права громадян на землю під час передачі у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких громадянам надано дозволи на розроблення документації із землеустрою.

З метою забезпечення виконання вказаного вище Указу № 449/2020, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 16 листопада 2020 р. № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» (далі - Постанова № 1113).

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 Постанови № 1113 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру було покладено обов`язки забезпечити:

1) прискорення проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності;

2) передачу з 17 листопада 2020 р. земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.

Пунктом 4 Постанови № 1113 рекомендовано органам місцевого самоврядування зареєструвати право комунальної власності на отримані земельні ділянки сільськогосподарського призначення у порядку, встановленому законом.

На виконання Постанови № 1113, 10.12.2020 Яремчанською міською радою Івано-Франківської області, як правонаступником Микуличинської сільської ради, прийнято Рішення від 10.12.2020 №15-1/2020, яким ініційовано передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Яремчанської територіальної громади в межах території Микуличинської сільської ради (т.1, а.с. 24). Вказане рішення надіслано Головному управлінню Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

11.12.2020 та 18.12.2020 Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області прийнято накази № 50-ОТГ та №58-ОТГ, відповідно до яких Яремчанській міській раді Івано-Франківської області передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 797, 8407 га та площею 88, 7916 га, що розташовані за межами населених пунктів Яремчанської міської територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області, згідно з актами приймання-передач.

Однак, позивач Яремчанська міська рада зазначає, що не всі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які підлягали передачі, були передані.

Зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером :19:001:0001, яка охоплюється генеральним планом села Микуличин, в період проведення заходів з інвентаризації земельних ділянок сільськогогосподарського призначення для передачі в комунальну власність територіальних громад, Відповідачем 1 ГУ Держгеокадастру передана у приватну власність фізичній особі ОСОБА_4 , яка має статус третьої особи у справі.

Як вбачається з викопіювання з Генерального плану села Микуличин орієнтовне розташування вказаної земельної ділянки: село Микуличин, урочище «Хижки» (т.1, а.с. 20).

Позивач вважає, що така передача земельної ділянки є незаконною, оскільки надана у приватну власність третій особі ОСОБА_4 за наявності відмови органу місцевого самоврядування у погодженні такої передачі та всупереч визначеному законодавством порядку.

Аналізуючи законність та підставність надання у приватну власність ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області третій особі ОСОБА_4 спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, Суд виходить з такого.

Зі змісту Постанови № 1113 вбачається, що передачі у комунальну власність підлягали всі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, окрім тих, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою та щодо яких до 15 грудня 2020 р. подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру документацію із землеустрою (пункт 4 Постанови №1113).

Отже, фізична особа могла отримати у приватну власність земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності за наявності двох умов:

1)якщо особа отримала дозвіл на розроблення документації із землеустрою та

2)до 15 грудня 2020 року особа подала на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру документацію із землеустрою.

Статтею 118 Земельного кодексу України передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, складовою якого є отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Аналіз системи спеціальних підзаконних нормативно-правових та локальних актів свідчить, що процедура розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою саме відносно земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, деталізована у рішенні Колегії Державного агентства земельних ресурсів України 14.10.2014 № 2/1 (далі Рішення Колегії Держземагентства №2/1), яке введено в дію наказом Державного агентства земельних ресурсів № 328 від 15.10.2014, і з того часу діє по даний час.

Так, за змістом пункту 2 рішення Колегії Держземагентства № 2/1, головні управління Держземагентства в областях за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, зобов`язані забезпечити обов`язкове надіслання органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки, запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування.

Надіслання таких запитів має мати місце на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Згідно з пунктами 2.3, 2.4. Рішення Колегії Держземагентства № 2/1, у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Відповідно до пункту 2.2. Рішення Колегії Держземагентства № 2/1, відсутність протягом десятиденного строку мотивованих заперечень органу місцевого самоврядування є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Таким чином, однією із підстав надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності є отримання згоди органу місцевого самоврядування у письмовій формі, або мовчазна згода - відсутність будь-якої відповіді органу місцевого самоврядування, які мають бути надані протягом десятиденного строку з моменту отримання запиту.

Відтак, і рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки Уповноваженим органом може бути прийнято не раніше закінчення десятиденного терміну з моменту отримання органом місцевого самоврядування запиту щодо висловлення своєї позиції відносно порушеного питання.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :19:001:0001 відносилася до земель сільськогогосподарського призначення, перебувала у державній власності та була розташована за межами населеного пункту с.Микуличина Надвірнянського району Івано-Франківської області.

04.09.2020 року третя особа ОСОБА_4 звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель сільськогогосподарського призначення державної власності, площею 1, 5027 га з кадастровим номером :19:001:0001, яка розташована за межами населених пунктів Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області з метою подальшої передачі вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Як вбачається, на час подання третьою особою ОСОБА_4 вказаної заяви, відносно зазначеної категорії земель діяли спеціальні вимоги, які стосувалися обов`язкового отримання згоди від органу місцевого самоврядування на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою (Рішення Колегії Держземагентства № 2/1) та необхідність погодження Держгеокадастром з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні) питання надання у приватну власність земельну ділянку вказаної категорії та форми власності (Розпорядження КМУ № 60-р).

Отримання такої згоди (мовчазної згоди) або відмови у наданні дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою від Микуличинської сільської ради відбувалося протягом десяти днів з моменту отримання запиту про це. Тобто, орган місцевого самоврядування згідно положень законодавства мав десять днів для розгляду цього питання та підготовки письмової згоди або обгрунтованої відмови.

Матеріали справи свідчать, що 09.10.2020 року ГУ Держгеокадастру звернулося з листом №18-9-0.331-5786/0/2-20 до Микуличинської сільської ради з проханням висловити позицію щодо можливості надання дозволу на розробку проекту землеустрою, в тому числі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :19:001:0001.

До Микуличинської сільської ради вказаний лист надійшов 13.10.2020 р., про що свідчить вхідний штамп з реєстрацією (т.1, а.с. 11).

Отже, кінцевою датою для підготовки відповіді Микуличинською сільською радою на цей лист була - 23.10.2020 р.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ГУ Держгеокадастру не дочекавшись відповіді Микуличинської сільської ради, 15.10.2020 року, тобто на вісім днів раніше, прийняло наказ № 9-1356/15-СГ, на підставі якого надало ОСОБА_4 , дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З огляду на те, що десятиденний термін розгляду запиту ГУ Держгеокадастру для Микуличинської сільської ради не закінчився, а у матеріалах справи відсутні, і в ході судового розгляду не долучені докази про отримання Головним управлінням до закінчення цього десятиденного терміну, тобто до 15.10.2020 (дати прийняття наказу), від Микуличинської сільської радою згоди щодо можливості надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою на спірну земельну ділянку, Суд приходить до висновку, що Відповідачем 1 не дотримано процедури надання дозволу третій особі ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою, визначеної у Рішенні Колегії Держземагентства № 2/1, яке введене в дію наказом Державного агентства земельних ресурсів № 328 від 15.10.2014, та є нормативно-правовим актом. Надання такого дозволу було передчасним.

Це призвело до того, що вподальшому, наказом ГУ Держгеокадастру від 17.12.2020 № 9-2086/12-20-СГ третій особі ОСОБА_4 надано у власність вказану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, встановлені по справі обставини свідчать, що спірна земельна ділянка була передана третій особі ОСОБА_4 без отримання згоди органу місцевого самоврядування на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_4 .

Відтак, Суд приходить до висновку, що надання у приватну власність третій особі ОСОБА_4 спірної земельної ділянки відбулося з порушенням встановленої законодавством процедури, а тому, накази Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку документації від 15.10.2020 № 9-1356/15-20-СГ та наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 17.12.2020 № 9-2086/15-20-СГ, яким надано у власність ОСОБА_4 спірну земельну ділянку є недійсними та підлягають скасуванню.

Щодо твердження Сторони відповідачів про рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року у справі № 120/682/20, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2020 року, яким серед іншого, ГУ Держгеокадастру зобов?язано повторно розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, то аналіз положень цього рішення свідчить, що останнє не стосується ні ОСОБА_4 , ні предмету цього спору.

Відносно позовної вимоги про витребування з незаконного володіння кінцевого власника ОСОБА_2 спірну земельну ділянку на користь власника Яремчанської міської територіальної громади в особі Яремчанської міської ради, то Суд виходить з такого.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером :19:001:0001, на даний час, є відповідач 2 ОСОБА_2 .

З Державного реєстру речових прав вбачається, що ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку 21.01.2021. Підставою для реєстрації права власності є договір купівлі-продажу земельної ділянки, серії та номер: 58, виданий 21.01.2021, нотаріальної посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Єлісєєвою Т.Ю.

Тобто, останній набув право власності на підставі відплатного договору та є добросовісним набувачем, про що стверджують як Сторона позивача так і відповідача. Протилежного в ході судового розгяляду не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як уже зазначалося, 09.10.2020 Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області зверталося листом від 09.10.2020 №18-9-0.331-5786/0/2-20 до Микуличинської сільської ради з проханням висловити свою позицію протягом десяти календарних днів з дня отримання вказаного листа щодо можливості надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту с. Микуличин з кадастровим номером :19:001:0001.

Аналіз вказаного листа Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області свідчить, що у ньому чітко вказувався кадастровий номер земельної ділянки, її площа, і прізвище та ініціали особи, відносно якої вирішується питання про надання дозволу на відведення проекту землеустрою (т.1, а.с. 27).

Як вбачається з Рішення Микуличинської сільської ради Яремчанської міськради Івано-Франківської області від 22.10.2020 № 269-40/2020, Микуличинська сільська рада відмовила у погодженні наданні дозволу громадянам, в тому числі ОСОБА_4 , на виготовлення проекту землеустрою земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за межами с. Микуличин, в зв`язку з тим, що останні перебувають в постійному користуванні жителів с. Микуличин більше як 20 років та використовуються для випасання великої рогатої худоби та овець.

Однак, серед переліку земельних ділянок, вказаних у Рішенні, відсутня земельна ділянка з кадастровим номером :19:001:0001, яка є предметом цього спору.

Отже, орган місцевого самоврядування, знаючи, що ГУ Держгеокадастром вирішується питання про надання у власність спірної земельної ділянки з кадастровим номером :19:001:0001, не висловив своєї позиції відносно неї.

Микуличинська сільська рада відмовила у погодженні наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_4 , але не відмовила відносно виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером :19:001:0001.

Відтак, відсутні підстави стверджувати, що спірна земельна ділянка вибула з володіння органу місцевого самоврядування не з його волі.

А тому, у задоволенні позовних вимог в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку та витребування з незаконного володіння останнього слід відмовити, оскільки відсутні підстави, передбачені частиною першою статті 388 ЦК України для її витребування у добросовісного набувача, яка набута за відплатним договором.

Щодо захисту прав та інтересів третьої особи ОСОБА_3 , який пояснює, що частиною спірної земельної ділянки, а саме площею 0,275 га, він користується, та що ця земельна ділянка була передана у власність його батькові ОСОБА_6 , то Суд звертає увагу, що предметом цього судового розгляду не є встановлення права власності третьої особи ОСОБА_3 на частину земельної ділянки, чи факту розташування земельної ділянки, якою він користується у межах земельної ділянки, переданої у власність відповідачу ОСОБА_2 . Ці питання мали бути перевірені Микуличинською сільською радою під час підготовки відповіді ГУ Держгеокадастру на їхній запит щодо висловлення позиції відносно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_4 , та враховані відповідачем 1 ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Предметом цього спору є оспорення правомірності надання ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області відповідачці ОСОБА_4 у власність земельну ділянку, а також підставність витребуваання спірної земельної ділянки у кінцевого власника ОСОБА_2 , який на був право власності на неї на підставі відплантого договору.

Мета цього позову спрямована на захист прав та івнтересів територіальної громади, а не конкретної фізичної особи.

А тому, третій особі ОСОБА_3 для захисту своїх майнових прав та інтересів на частину спірної земельної ділянки, слід звернутися до суду із самостійними позовними вимогами.

Керуючись статтями 2-5, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування наказів, скасування державної реєстрації права власності, витребування земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про надання дозволу на розробку документації від 15.10.2020 № 9-1356/15-20-СГ.

Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про надання у власність від 17.12.2020 № 9-2086/15-20-СГ.

У задоволенні позовних вимог в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :19:001:0001, цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5027 га та витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 цю земельну ділянку на користь власника Яремчанської територіальної громади відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.04.2023.

Повне найменування сторін:

Позивач: Яремчанська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження юридичної особи 78500, Івано-Франківська область, місто Яремче, вул. Свободи, 266, .

Відповідач 1: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області: місцезнаходження юридичної особи 78500, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вул. Сахарова, 34, .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: М. В. Остап`юк