ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м.Суми

Справа №591/6943/18

Номер провадження 22-ц/816/576/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Качан Наталії Федорівни

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2023 року про повернення позовної заяви, у складі судді Клименко А.Я., постановлену у м. Суми,

у с т а н о в и в :

Представник третьої особи із самостійними вимогами адвокат Молібог Ю.М. в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з позовом про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2023 року позовну заяву представників третьої особи із самостійними вимогами адвоката Молібог Ю.М. та ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів визнано неподаною і повернуто заявнику, на підставі ст. 185 ЦПК України, оскільки позивач не повністю виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув відповідних недоліків у строк, встановлений судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника адвоката Качан Н.В. не погоджується з вказаною ухвалою суду, вважає її незаконною, необґрунтованою, прийнятою з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому просить вказану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду в суді першої інстанції.

Звертає увагу на те, що на підтвердження повноважень адвоката Качан Н.В. на представництво інтересів третьої особи ОСОБА_2 було надано оригінал ордеру, а також у справі міститься оригінал ордеру на підтвердження повноважень адвоката Молібог Ю.М. на представництво інтересів третьої особи ОСОБА_2 .

При цьому, апелянт стверджує, що нормами ЦПК України не передбачено надання договору або витягу з нього на підтвердження повноважень адвоката як представника, а також зазначає, що подання нотаріально засвідченого перекладу договору про надання правової допомоги не передбачено ні ЦПК України, ні Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Вважає, що відсутні підстави для повернення позовної заяви, у зв`язку з не усуненням недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За пунктом 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви позивачеві, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвала судді суду першої інстанції не відповідає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матерів справи, ухвалою суду від 07.11.2023 по справі №591/6943/18 позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору про стягнення грошових коштів, подану адвокатом Молібог Ю. М., в інтересах громадянина США ОСОБА_2 , залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та запропоновано протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали усунути недоліки, а також роз`яснено позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Недоліками позовної заяви вказано, що ОСОБА_1 є громадянином США, місце проживання зазначено: АДРЕСА_1 , однак на виконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено відомості про номер та серію паспорту громадянина США ОСОБА_1 . Не додана копія паспорту, немає жодного документа, який би підтверджував особисті дані ОСОБА_2 як громадянина США та взагалі відсутні будь-які документи, які б надавали змогу ідентифікувати особу. Також, вказано, що позовна заява підписана особою, повноваження якої не підтвердженні матеріалами справи. Крім того, позовна заява складена без дотримання вимоги ч. 5 ст.177 ЦПК України, оскільки до позовної заяви надано копію договору комісії, текст якого викладено англійською мовою та який укладався з громадянином США на території Каліфорнії, з якого не можливо визначити місце виконання цього договору, що в свою чергу позбавляє можливості визначити підсудність спору.

На виконання ухвали суду адвокатом Качан Н. Ф., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано позовну заяву за її підписом від 15.11.2023; копію договору про надання правової допомоги від 06.10.2013, укладеного в місті Суми між громадянином США ОСОБА_1 та адвокатом Качан Н.Ф., текст якого викладений українською та англійською мовою, засвідчена копія підписом адвоката; копію договору доручення від 20.11. 2017, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , який місить штам бюро перекладів «Апостроф».

Суд першої інстанції вважав, що відсутність належним чином засвідченого перекладу на українську мову договору на правову допомогу від 06.10.2023 року, складеного іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту такого документу та позбавляє можливості встановити якими правами та обов`язками наділена адвокат Качан Н. Ф. у вчиненні дій від імені ОСОБА_1 , а, окрім того, копія договору доручення від 20 листопада 2017 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , який місить штамп бюро перекладів «Апостроф» «засвідчується правильність цього перекладу, виконаного з англійської мови на українську 06.11.2023 року», проте на вказаному перекладі справжність підпису перекладача не засвідчений нотаріально, що унеможливлює встановлення судом змісту такого документу та позбавляє можливості визначити місце виконання цього договору та яким судом і за яким законодавством має розглядатися спір у разі його виникнення, що позбавляє можливості визначити підсудність цього спору, зважаючи на те, що в позові зазначено, що договір укладався з громадянином США на території Каліфорнії. За цих підстав суд дійшов висновку, що позивач не повністю виконав вимоги ухвали суду та не усунув відповідних недоліків у строк, встановлений судом, а тому згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява була визнана неподаною та повернута заявнику.

Однак, такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно частин 2-4 ст. 52 ЦПК України про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно частин 1, 2 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У частині четвертій статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до частин першої-третьої якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Отже, спеціальний закон, який визначає правила здійснення адвокатської діяльності регламентує подання на підтвердження повноважень адвоката не всіх документів, визначених пунктами частини другої статті 26 наведеного Закону, а лише один із запропонованих альтернатив, які підтвердять такі повноваження.

Ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Пунктом 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41(зі мінами), встановлено, що ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Таким чином, ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом з ордером чинна редакція ЦПК України не вимагає.

Окрім того, зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» випливає, що ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 КК України).

Таким чином, установивши, що долучена до справи копія ордеру серії ВМ №1041845 від 06.10.2023 на надання правової допомоги у Зарічному районному суді Сумської області на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 06.10.2023 засвідчена у визначеному законом порядку, містить усі обов`язкові реквізити, апеляційний суд вважає, що вказаний документ є належним та таким, що підтверджує повноваження адвоката Качан Н.Ф., як представника заявника. Зі змісту вказаного ордеру також вбачається, що договором про надання правової ( правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються ( т. 3 а.с. 11).

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що з ордеру неможливо встановити право адвоката Качан Н.Ф. підписувати позовну заяву від імені ОСОБА_1 , оскільки він містить всі належні реквізити, зокрема і посилання на дату договору між сторонами та відсутність застережень.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Таким чином, саме позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини, тобто головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті.

Тому питання щодо неналежно оформленої копії договору доручення від 20 листопада 2017 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що приєднана до позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, не може виступати підставою для залишення заяви без руху та підставою повернення позовної заяви, оскільки у подальшому має бути оцінена судом у ході судового розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви представників третьої особи із самостійними вимогами адвоката Молібог Ю.М. та ОСОБА_5 , подана в інтересах ОСОБА_2 , постановлена з порушенням норм процесуального права і таке порушення перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367-369, 374, 379, 381-382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Качан Наталії Федорівни - задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2023 року скасувати, а справу за позовною заявою представників третьої особи із самостійними вимогами адвоката Молібог Ю.М. та ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення грошових коштів направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов