Справа № 752/801/24
Провадження № 2/752/3026/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 квітня 2024 року місто Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря судових засідань Стороженко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», треті особи Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Слов`янський ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач стверджує, що виконавчий напис складено з порушенням порядку, на підставі заборгованості, яка не вважається безспірною, а також вказує на припинення діяльності нотаріуса ОСОБА_5 Також, вказує, що неможливо встановити необхідні документи, які стали підставою для вчинення виконавчого напису та перевірити, чи нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи, що підтверджують безспірність заборгованості, а тому факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні.

За наведених підстав, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 05 квітня 2021 року № 88723, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» заборгованості в розмірі 11 592 грн. 00 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2024 року в даній цивільній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, яку в порядку передбаченого ЦПК України направлено сторонам для відома.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, яку відповідач отримав 15.03.2024р., що підтверджується матеріалами справи. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

Треті особи пояснення на позов та/або будь-які клопотання до суду не подавали, при цьому повідомлені про відкриття провадження у справі належним чином.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Фактичні обставини, установлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис нотаріуса № 88723, яким запропоновано звернути стягнення з громадянина(-ки) України, яким(якою) є ОСОБА_3 який(-а) є боржником за кредитним договором 297421 від 01 червня 2019 року, укладеним з ТОВ «Качай Гроші», заборгованість за Кредитним договором 297421 від 01 червня 2019 року. Строк платежу за Кредитним договором 297421 від 01 червня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01 липня 2019 року по 23 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 11 592,00 грн.

Вбачається, що виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №297421 від 01 червня 2019 року, який до матеріалів справи не долучений, примірник з боку відповідача до суду не наданий, клопотання про витребування доказів позивачем не заявлено та в матеріалах справи відсутні відомості що позивачем, чи її представником вживались заходи щодо отримання примірнику кредитного договору.

Поряд із цим, стороною позивача також не вжито заходів щодо витребування доказів, які б встановлювали, що сума, визначена виконавчим написом нотаріуса, не є безопірною, що, до прикладу, може вбачатись із кредитного договору, зокрема, та первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його погашення у строки, встановлені кредитним договором, примірник якого має мати позивач, а за відсутності має бути заявлено клопотання про витребування доказів у відповідача.

На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса 22.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. відкрито виконавче провадження № 65860877 та винесено ряд постанов в рамках примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або

інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за №282/20595, з урахуванням змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 13 січня 2020 року №109/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти

тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону

України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16, від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц та від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц.

Відповідно до частин другої, третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 76, частиною першою статті 77 та статтею 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, в особі свого представника ОСОБА_4 , як на підставу для задоволення вимог посилалася на те, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис вупорушення порядку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» та на підставі суми заборгованості, яка не є безспірною, при цьому вказуючи що підстави вважати зворотне - відсутні.

На підтвердження своєї позиції долучає до матеріалів справи копії: виконавчого напису нотаріуса; постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника; листа Міністерства юстиції України.

Крім того, з вмісту зазначених документів неможливо однозначно визначити, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі нотаріуса, дійсно є безспірним. Неможливо також у рішенні зазначити наявність або відсутність порушення умов порядку, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів.

Згідно вимог частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, позивач, заперечуючи законність вчиненого нотаріусом виконавчого напису, не надає суду жодних доказів на підтвердження порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису або необґрунтованості вимог Банку, а також не зазначає про неможливість отримати такі докази самостійно і, при цьому, не звертається до суду з клопотанням про витребування вказаних доказів у приватного нотаріуса.

У відповідності до положень цивільного процесуального кодексу суд не наділений правом самостійно збирати докази, окрім виключних випадків.

Таким чином, за обставин, коли стороною позивача при зверненні до суду з позовом та під час розгляду справи не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо незаконності вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом та не заявлено відповідне клопотання про витребування необхідних для розгляду цієї справи документів від нотаріуса, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що долучений до справи лист Міністерства юстиції України, в якому вказано, що Наказом Міністерства юстиції України від 19.04.2021 № 1424/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 № 3 на підставі підпункту «і» частини другої статті 12 Закону України «Про нотаріатанульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 28.07.2008 за № 6997 на ім`я ОСОБА_5 , у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, не стоїть у причино-наслідковому зв`язку із обставинами справи, оскільки зазначене не констатує, що свідоцтво приватного нотаріуса було анульоване саме у зв`язку із допущенням порушень під час вчинення спірного виконавчого напису № 88723 від 05.04.2021р.

Тобто, не можна зробити висновок, що Міністерством юстиції України було встановлено факти порушень при вчиненні виконавчого напису № 88723 від 05.04.2021 р., що слугувало б підставою для задоволення даного позову.

Витрати позивача, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову, залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», треті особи Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання

апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» (03150, м. Київ, вул. Федорова Івана, б. 64/16, ).

Треті особи:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, (адреса: АДРЕСА_2 ).

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, (адреса: 08130, вул. Соборна, 10-г, офіс 204, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область).

Повний текст рішення суду складений та підписаний 02.04.2024р.

Суддя І.О. Ольшевська