Справа № 513/1704/23
Провадження № 2/513/117/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Бучацької А.І., за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Власенко Лілії Вікторівни до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

У С Т А Н О В И В:

у грудні 2023 року представник позивачки адвокат Власенко Л.В. звернулась до суду з позовом в інтересах позивачки ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Саратського районного суду Одеської області № 2-495/12 від 23 серпня 2012 року, та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Саратського районного суду Одеської області від 23.08.2012 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З моменту стягнення судом аліментів її матеріальний стан суттєво погіршився, на даний час неповнолітня дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, а тому аліментів, що стягуються з відповідача недостатньо для утримання дитини. Відповідач на даний має постійне місце роботи, регулярно отримує заробітну плату, що дає можливість визначити розмір аліментів у частці від його доходу.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 19 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.26).

29 березня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він просив відмовити у позові ОСОБА_1 в повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відзив обґрунтував тим, що у своєму позові про зміну розміру аліментів позивачка фактично просить змінити не розмір аліментів, а спосіб стягнення, що за своєю суттю є зміною способу стягнення аліментів. Однак Сімейним Кодексом не передбачено зміна розміру аліментів шляхом заміни стягнення в твердій грошовій сумі на заміну стягнення в частці від заробітку (доходу) платника аліментів (а.с. 48).

Позивачка та її представник адвокат Власенко Л.В. у судове засідання не з`явились. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Осьмінін С.Д. у судове засідання не з`явились.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.4).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Саратського районного суду Одеської області від 10 січня 2011 року. Після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище ОСОБА_4 (а.с.8).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 23 серпня 2012 року № 2-495/12 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі триста гривень щомісячно, до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 29 травня 2012 року, з індексацією відповідно до закону. Рішення суду набрало законної сили 03 вересня 2012 року (а.с. 10).

03 вересня 2012 року на підставі зазначеного рішення суду судом видано виконавчий лист (а.с.11).

Згідно з розрахунком заборгованості за аліментами, який здійснено головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Саратського районного управління юстиції, станом на 30.11.2023 року розмір заборгованості боржника ОСОБА_2 становить 59062,00 гривень (а.с.12-13).

14 травня 2013 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 , який було розірвано рішенням Саратського районного судуд Одеської області від 30 жовтня 2015 року. після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище ОСОБА_7 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 14 січня 2016 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с.7).

На утриманні позивачки ОСОБА_1 знаходяться неповнолітні діти: донька ОСОБА_10 , 2007 р.н., син ОСОБА_3 , 2009 р.н., донька ОСОБА_11 , 2017 р.н., що підтверджується довідкою Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 11.12.2023 року № 490/02-25 (а.с.5).

З довідки Військової частини НОМЕР_3 від 25.03.2024 року № 1447 вбачається, що солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 25.03.2022 по теперішній час (а.с.55).

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 3 цієї ж Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Стаття 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13 та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З урахуванням матеріального стану сторін, відсутності на утриманні відповідача інших дітей та непрацездатних осіб, а також того, що матеріальний стан відповідача з часу ухвалення рішення суду від 23 серпня 2012 року про стягнення з нього аліментів на утримання дитини покращився, тому що відповідач з 25.03.2022 року по тепершній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , регулярно отримує гідну заробітну плату; раніше визначений судом розмір аліментів в сумі 300 гривень є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини та її гармонійного розвитку, з урахуванням положень законодавства щодо права одержувача аліментів вирішувати в судовому порядку питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, присуджених з відповідача за рішенням Саратського районного суду від 23 серпня 2012 року.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. раніше визначений судом розмір аліментів становить менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини та її гармонійного розвитку, а також положень законодавства щодо права одержувача аліментів вирішувати в судовому порядку питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, присуджених з відповідача за рішенням Саратського районного суду від 23 серпня 2012 року у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно.

Суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вимоги позивачки щодо зміни розміру аліментів, починаючи з дня пред`явлення позову не ґрунтуються на положеннях ч.1 ст.191 СК України та не підлягають задоволенню, оскільки спір стосується не присудження аліментів, а зміни способу їх стягнення, тому подальше стягнення аліментів з відповідача почнеться з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 4000 гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 27 від 12.12.2023 року, детальним описом робіт, виконаних адвокатом та квитанцією № 2 від 12.12.2023 року (а.с. 19-21, 22, 23).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 2-15, 81, 89, 133. 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , визначений рішенням Саратського районного суду Одеської області від 23 серпня 2012 року у справі № 2-495/12.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на підставі рішення Саратського районного суду Одеської області від 23 серпня 2012 року у справі № 2-495/12.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено 08 квітня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 17 вересня 2016 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_5 .

Представник позивача: адвокат Власенко Лілія Вікторівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002725, видане на підставі рішення Ради адвокатів Одеської області від 16 вересня 2015 року за № 38, РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Представник відповідача: адвокат Осьмінін Сергій Дмитрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 003148, видане на підставі рішення Ради адвокатів Одеської області від 17 січня 2018 року за № 6, РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_5 .

Суддя А. І. Бучацька