Провадження № 2/761/1657/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 18.01.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №1242, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 34 054,85 грн. 85 коп. 15.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.І. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 щодо примусового виконання виконавчого напису №1242 від 18.01.2021. В межах ВП № 64500775 із заробітної плати ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за період з 01.02.2021 р. по 31.12.2021 р. було стягнуто суму 38 828,34 грн., що підтверджується звітом про здійснені відрахування та виплати виданої ТОВ «ДІЄСА» щодо ОСОБА_1 . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2022 в справі №646/2696/21, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до довідки приватного виконавця Макової М.В. від 09.09.2022 р., №9220 у виконавчому провадженні НОМЕР_2 стягнуто сума боргу за виконавчим документом, яка перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у розмірі 34 054,34 грн., а також витрати виконавчого провадження в розмірі 669 грн., та основну винагороду приватного виконавця в розмірі 3405,49 грн. Винокуров просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у виконавчому провадженні НОМЕР_2 в розмірі 34 054,34 грн., витрати, понесені. на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн. 00 та судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Провадження у справі відкрито 22.09.2022, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» направив відзив на позов де просив відмовити у задоволенні заявлених вимог в повному обсязі. Зазначив, що договірні відносини, що існували між сторонами, і на підставі яких виникло право вимоги та обов`язок повернення коштів, виключає можливість застосування до них положень ст. 1212 ЦК України. На момент стягнення коштів, такі дії здійснювались правомірно. При цьому грошові кошти у розмірі 669,00 грн. та 3405,49 грн. є витратами приватного виконавця на проведення виконавчих дій і не булі перераховані Товариству. Також відповідач в адресу суду направив клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не долучено доказів понесених ним таких витрат та просив відмовити і у цій частині.

Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Встановлено, і не заперечується сторонами, що 18.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №1242, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 (надалі - «Позивач») на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі - «Відповідач») заборгованість в розмірі 34 054,85 грн. (тридцять чотири тисячі п?ятдесят чотири грн. 85 коп.).

15.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.І. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису №1242 від 18.01.2021.

В межах ВП НОМЕР_2 із заробітної плати ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за період з 01.02.2021 р. по 31.12.2021 р. було стягнуто загальну суму 38 828,34 грн., що підтверджується звітом про здійснені відрахування та виплати виданої ТОВ «ДІЄСА» щодо ОСОБА_1 (копія наявна в матеріалах справи)

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2022 р. в справі №646/2696/21, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено, визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 18 січня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1242, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до довідки приватного виконавця Макової М.В. від 09.09.2022 №9220 у виконавчому провадженні НОМЕР_2 стягнуто сума боргу за виконавчим документом, яка перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у розмірі 34 054,34 грн., а також витрати виконавчого провадження в розмірі 669 грн., та основну винагороду приватного виконавця в розмірі 3405,49 грн. (копія наявна в матеріалах справи).

За положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Такі висновки зробив Верховний Суд у постановах від 23.01.2020 р. у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 р. у справі № 918/47/18 та від 01.04.2019 р. у справі № 904/2444/18.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, відповідно до ст. 15 ЦК України.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на обставини встановлені судовому засіданні, беручи до уваги, що за виконавчим написом, вчиненим 18.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнуто суму в розмірі 34 054.85 грн. та зважаючи на те, що такий виконавчий напис було у встановленому законом порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, наявні підстави для застосування приписів ст. 1212 ЦК України.

Представник ОСОБА_1 також просить стягнути з відповідача на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем долучені докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Разом з ти, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19.

Зподаного представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу вбачається, що представникТОВ «Вердикт Капітал» просить відмовити у стягненні на користь позивача таких витрат , оскільки в матеріалах справи відсутні платіжне доручення, розрахунковий чек, тощо щодо їх здійснення.

Так, як свідчать матеріали справи, 22 серпня 2022 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Кошельником Богданом Сергійовичем укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги в цивільній справі №761/19570/22.

Відповідно до Розділу 3 договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар за правову допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп.

Як вбачається з попереднього розрахунку витрат позивачем на професійну правничу допомогу адвоката у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом становить 4 000 грн. 00 коп.

Представником ОСОБА_1 долучено до позову договір №22/08/2022 від 22.08.2022, Акт наданих послуг №1 до Договору №22/08/2022 від 22.08.2022 про надання професійної правничої допомоги, з описом виконаних робіт та платіжне доручення №27 від 02.09.2022 які свідчать про понесені витрати позивачем представнику послуг за надання правової допомоги в розмірі 4 000 грн. 00 коп.

Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19.

Підсумовуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що стороною відповідача не доведено необхідність відмовити у задоволенні прохання представника позивача щодо стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» витрат на правову допомогу.

Також відсутні підстави і для зменшення розміру таких витрат.

Таким чином, розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13, 137,141,258,259,263,268, 352,354 ЦПК України, ст. 23,1167,1212 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом задовольнити .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (м. Київ, вул. Кудрявськийй узвіз, буд. 5Б, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) грошові кошти в розмірі 34 054 грн. 85 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (м. Київ, вул. Кудрявськийй узвіз, буд. 5Б, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Стягнути з овариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (м. Київ, вул. Кудрявськийй узвіз, буд. 5Б, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя