МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29 березня 2024 року Справа №370/1384/23

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву адвоката Титикало Романа Сергійовича про забезпечення позову

у справі за позовом Бишівської сільської ради в особі представника, адвоката Титикало Романа Сергійовича, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

14.06.2023 року до Макарівського районного суду надійшла позовна заява Бишівської сільської ради до ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Бишівської сільської ради земельну ділянку площею 0,0400 га з кадастровим номером :01:033:0039, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ОСОБА_1 внаслідок шахрайських дії зареєструвала за собою право власності на вказану вище земельну ділянку площею 0,0400 га на підставі рішення Бишівської сільської ради, яке сільською радою не приймалось, та заволоділа даною земельною ділянкою, яка знаходиться у комунальній власності сільської ради.

Ухвалою суду від 12.10.2023 року позовну заяву Бишівської сільської ради до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.09.2023 року задоволено заяву представника позивача, адвоката Титикало Р.С., та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0400 га з кадастровим номером :01:033:0039, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.03.2024 року залучено до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також прийнято до провадження заяву представника позивача про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить суд витребувати із незаконного володіння ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Бишівської сільської ради () земельну ділянку площею: 0,0400 та (кадастровий номер: :01:033:0039), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

27.03.2024 року поштовим відправленням від представника позивача, адвоката Титикало Р.С., надійшла письмова заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0400 га з кадастровим номером :01:033:0039, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування даної заяви посилався на те, що спірна земельна ділянка площею 0,0400 га відповідачкою ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 25.09.2023 року була відчужена відповідачу ОСОБА_2 , а останнім спірна земельна ділянка згідно договору купівлі-продажу від 09.10.2023 року була відчужена відповідачці ОСОБА_3 . Таким чином, на сьогоднішній день існує реальна загроза продажу відповідачкою ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0400 га, оскільки дана земельна ділянка вже була продана декілька раз, з метою уникнення наслідків незаконного заволодіння нею. У зв`язку з чим, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до унеможливлення виконання рішення суду та відновлення прав за захистом яких, позивач звернувся до суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме №322472378 від 10.02.2023 року, державним реєстратором Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області Пархомчук Анною Василівною прийнято рішення №53818737 від 31.08.2020 року про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,0400 га з кадастровим номером :01:033:0039, дата та час державної реєстрації: 27.08.2021 року. Підставою для вчинення вказаної реєстраційної дії стало рішення Бишівської сільської ради №313-49-VII від 19.08.2020 року.

Як вбачається з копії рішення Бишівської сільської ради №313-49-VII, наданого архівним відділом Бучанської райдержадміністрації Київської області, в якому зберігаються оригінали документів в архівному фонді №Р-212 «Бишівська сільська рада та її виконавчий комітет», рішення Бишівської сільської ради за №313-49-VII приймалось не 19.08.2020 року, а 14.08.2020 року та має іншу назву «Про затвердження технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянам України для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в адміністративних межах Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області». Та вказаним рішенням Бишівської сільської ради за №313-49-VII від 14.08.2020 року затверджено технічну документацію із землеустрою та передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам, в переліку яких ОСОБА_1 не значиться.

В подальшому 25.09.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0400 га з кадастровим номером :01:033:0039, зареєстрованого в реєстрі за №4245.

В подальшому 09.10.2023 року було укладено новий Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0400 га з кадастровим номером :01:033:0039 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Так, згідно з п. 1.1 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2023 року, ОСОБА_2 передає земельну ділянку площею 0,04 га, за кадастровим номером :01:033:0039, яка розташована у АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_3 , а остання приймає зазначену земельну ділянку і зобов`язується сплатити за неї грошову суму, визначену цим договором.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Представником позивача у повному обсязі доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову.

В контексті означеного слід звернути увагу на те, що одним із завдань цивільного судочинства у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування такого заходу до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Невжиття таких заходів унеможливить ефективний захист та поновлення прав позивача, у разі, якщо під час розгляду спору у даній справі будуть встановлені факти порушення таких прав, оскільки на даний час відповідачка може розпорядитись земельною ділянкою, що є предметом спору.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів - суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 157, 260, 353-355 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача, адвоката Титикало Р.С., про забезпечення позову у справі за позовом Бишівської сільської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0400 га з кадастровим номером :01:033:0039, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: Бишівська сільська рада, адреса: 08072, с. Бишів Фастівського району Київської області, вул. Київська, 48; електронна пошта

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя А.В. Косенко