справа № 752/5669/24
провадження №: 2-н/752/266/24
У Х В А Л А

Іменем України

03.04.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», боржник - ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» в особі ОСОБА_2 звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою до боржника - ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в розмірі 1528,80 грн за спожиті житлово-комунальні послуги та судовий збір.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути із боржника заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 1528,80 грн та судові витрати в розмірі 2879,24 грн., з яких: 302,80 грн - витрати на оплату судового збору, 2576,44 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Заявник у поданій заяві зазначив місцем проживання боржника: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, яка взята з Єдиного державного демографічного реєстру № 523776 від 03.04.2024, боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 та додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі, тобто заявник обґрунтовує, що заборгованість виникла саме за цією адресою, проте боржник зареєстрована за іншою адресою.

Суду не надано документів, які б підтверджували право власності боржника на квартиру АДРЕСА_3 на момент звернення заявника із заявою про видачу судового наказу.

Таким чином, відповідно до наданих відомостей адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою, за якою виникла заборгованість, яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника.

За нормами п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що із поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1528,80 грн. з боржника ОСОБА_1 , вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, в силу положень статті 165 ЦПК України, у видачі судового наказу належить відмовити.

Керуючись ст.ст.163, 165,166 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», боржник - ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур