УХВАЛА

2 квітня 2024 року м. Мукачево Справа №303/2811/24

2-з/303/10/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Чухайло К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позову, шляхом витребування від приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Тромпак Наталії Василівни належно завірених копій документів із спадкової справи номер 34/2022, а саме:

- заповіту ОСОБА_2 від 13.05.2019 року, посвідченого ОСОБА_3 секретарем виконкому Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області;

- свідоцтва про право на спадщину за вищевказаним заповітом виданого 24 травня 2023 року на ім`я ОСОБА_4 ;

- витягу із спадкового реєстру про відкриття спадщини у зв`язку із смертю ОСОБА_2 ;

- усіх поданих заяв спадкоємців, інших осіб, про прийняття спадщини;

- документів, на підставі яких та щодо яких видано свідоцтво про право на спадщину та здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на спадкове майно на підставі отриманого 24 травня 2023 року свідоцтва про право на спадщину.

Також заявник просить суд витребувати із спадкової справи, що заведена Мукачівською районною державною нотаріальною конторою після смерті батька ОСОБА_5 26.10.2010 р., номер спадкової справи у спадковому реєстрі 51130022:

- свідоцтво про право на спадщину за вищевказаним заповітом, якщо таке видавалось;

- усі подані заяви спадкоємців, інших осіб про прийняття спадщини;

- документи, на підставі яких та щодо яких видано свідоцтво про право на спадщину та здійснена державна реєстрація права власності на спадкове майно на підставі свідоцтва про право на спадщину отриманого спадкоємцями після смерті батька ОСОБА_5 .

Вимоги за заявою обґрунтовуються доводами про те, що відповідно до домовленості, яка існувала між ОСОБА_1 та його батьками, будинок у АДРЕСА_1 , після смерті батьків мав, перейти у власність заявнику. Натомість, рідному брату заявника ОСОБА_4 , батьки передали у власність інше майно та гроші. Крім того, на прохання батьків ОСОБА_1 також надавав матеріальну допомогу брату.

Після смерті батьків заявник дізнався про існування заповіту на користь брата та про те, що останньому було видано свідоцтво про право на спадщину.

З метою оскарження заповіту ОСОБА_1 звертався неодноразово до суду з позовними заявами, в яких просив також витребувати від приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Тромпак Н.В. належним чином засвідчену копію заповіту, складеного на користь ОСОБА_4 . Однак, на думку заявника, суд повертав йому позовні заяви з формальних підстав. Наразі, ОСОБА_1 має намір в чергове звернутися до суду з позовом про визнання недійсним заповіту та отриманого на його підставі свідоцтва про право на спадщину, однак для цього йому необхідні документи, які він просить витребувати у межах судового розгляду даної справи.

Від представника заявника ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за їх з довірителем відсутності, заяву просять задоволити.

Дослідивши матеріали справи за заявою про забезпечення доказів, суд констатує наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (статті 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 116 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частина 2 статті 116 Цивільного процесуального кодексу України).

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Виходячи з аналізу статті 116 Цивільного процесуального кодексу України, суд забезпечує докази за наявності однієї із наступних умов:

- є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений;

- збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Фактичний аналіз змісту заяви та доданих до неї документів свідчить про те, що така заява по своїй суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які на думку заявника вказують на необхідність забезпечення доказів, полягають у тому, що він не має можливості самостійно отримати такі докази, а не у тому, що такі докази у майбутньому можуть бути втраченими або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Слід зазначити, що заявник, з урахуванням приписів статі 84 Цивільного процесуального кодексу України, може практично реалізувати свій намір на отримання вищевказаної інформації у документальному вигляді одночасно з поданням позову (після подання позовної заяви), у разі неможливості самостійного отримання тих, чи інших фактичних даних.

Водночас, посилання заявника на обставини щодо неодноразового звернення до суду з позовними заявами, в змісті яких містилось клопотання про витребування доказів, які було повернуто, на його думку, з формальних підстав, не позбавляли ОСОБА_7 права на апеляційне оскарження таких процесуальних актів суду.

Наведені заявником причини такі як «скорочена чисельність суддів апеляційного суду», «економія часу» не заслуговують на увагу, адже остання ухвала, на підставі якої ОСОБА_1 було повернуто позовну заяву постановлена судом ще 30.06.2023 року (справа №303/5350/23).

За таких обставин, у задоволенні заяви про забезпечення доказів слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 81, 84, 116-118, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви відмовити повністю.

2. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Кость