Справа №522/4063/23
Провадження №2/522/925/24
У Х В А Л А

26 березня 2024 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вчинення дій та припинення іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 28.02.2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вчинення дій та припинення іпотеки.

Матеріали позову та заяви суддя отримала 01.03.2023 року.

Ухвалою суду від 02.03.2023 року заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 06.03.2023 року.

Ухвалою суду від 09.03.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 10.04.2023 року.

Разом з позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 09.03.2023 року до розгляду справи по суті забезпечено позов шляхом:

1. накладення арешту на:

- житлове домоволодіння, загальною площею 110,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- земельну ділянку площею 0,076 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :29:004:0017; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

2. заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень), здійснювати будь які реєстраційні дії щодо змін права власності, в тому числі, щодо відчуження будь-яким способом (в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку) тощо:

- житлового домоволодіння, загальною площею 110,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01),

- земельної ділянки площею 0,076 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :29:004:0017; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), в тому числі, щодо відчуження будь-яким способом (в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, тощо).

У підготовче засідання призначене на 10.04.2023 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 08.05.2023 року.

У підготовче засідання призначене на 08.05.2023 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 12.06.2023 року.

У підготовче засідання призначене на 12.06.2023 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлений належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.

Ухвалою суду від 12.06.2023 рокупідготовче засідання було закрито, справу було призначено до судового розгляду по суті на 20.07.2023 року.

У судове засідання призначене на 20.07.2023 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 20.09.2023 року.

20.09.2023 року представник ОСОБА_2 адвокат Бочаров А.В. надав суду письмові пояснення, в яких просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У судовому засіданні 20.09.2023 року був присутній представник ОСОБА_2 адвокат Бочаров А.В., просив долучити до матеріалів справи письмові пояснення.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та долучено до матеріалів справи письмові пояснення щодо позову. Розгляд справи відкладено на 01.11.2023 року, у зв`язку з неявкою позивача.

У судовому засіданні 01.11.2023 року був присутній представник ОСОБА_1 адвокат Тітов В.В., просив відкласти розгляд справи та надати час для ознайомлення з матеріалами справи.

Представник ОСОБА_2 адвокат Бочаров А.В. не заперечував проти клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача, надано час для ознайомлення з матеріалами справи та розгляд справи відкладено на 13.12.2023 року.

У судове засідання призначене на 13.12.2023 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Тітов В.В. на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення, у зв`язку з тим, що знаходиться у відрядженні за межами міста Одеси. Розгляд справи відкладено на 14.02.2024 року.

У судове засідання 14.02.2024 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Тітов В.В. на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення через хворобу.

Розгляд справи відкладено на 26.03.2024 року.

У судове засідання призначене на 26.03.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача адвокат Тітов В.В. на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи через постійні перебої у електропостачанні у м.Одесі, що призводять до утруднення у підготовці до судового розгляду.

Представник ОСОБА_2 адвокат Бочаров А.В. у судове засіданні не з`явився, на електронну адресу суду надав клопотання, в якому просив залишити без розгляду позов ОСОБА_1 на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України. Також просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 09.03.2023 року. Клопотання просив розглянути за відсутністю сторони відповідача.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 01.04.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст.257 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача (представника) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Умовою для застосування ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (його представника) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Верховний суд (цивільна юрисдикція) постановою від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, які суперечать завданню цивільного судочинства. Суд відповідно до ч.ч.3,4 цієї ж статті зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасником судового розгляду. Ця норма закону повинна дисциплінувати позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулювати його належно користуватися як своїми процесуальними правами, так і процесуальними обов`язками.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача.

При цьому судом встановлено належне і завчасне повідомлення позивача, його представника про час і місце судового засідання на 14.02.2024 року та 26.03.2024 року. При цьому, позивач та/або його представник не подавали заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Відповідно до ч.2 ст.157 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У контексті наведеного суд вбачає, що в розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

В матеріалах справи містяться довідки про доставку ОСОБА_1 та його представнику адвокату Тітову В.В. sms-повідомлення про виклик до суду на 14.02.2024 року та 26.03.2024 року.

Судом встановлено, що позивач та його представник не з`явилися у судові засідання: 14.02.2024 року та 26.03.2024 року, при цьому про розгляд справи сповіщалися належним чином та завчасно, на думку суду належних доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано. Враховуючи заперечення з боку відповідача без участі сторони позивача в судовому засіданні суд не може встановити всіх обставин справи, обґрунтованість підстав позову .

Таким чином неявка сторони позивача позбавила суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору, у зв`язку з чим неможливо вирішити справу на підставі наявних матеріалів без пояснень позивача.

Законодавче формулювання частини п`ятої статті 223 ЦПК України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19).

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення позивача та/або його представника про розгляд справи.

Поважність причин пропуску судових засідань позивачем, викладена у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), у якій зазначено, що правове значення має лише належне повідомлення позивача (представника) про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. До таких висновків також дійшов ВС у постанові від 25.03.2020р. справа №521/10136/18.

24 лютого 2022 року Законом України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Однак, навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Відповідно до рекомендацій Ради суддів України при визначенні умов роботи суду у воєнний час слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З огляду на викладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та недопущення порушення конституційних прав всіх учасників справи на судовий захист та їх баланс, неодноразове відкладення розгляду справи буде суперечити принципу ефективності судового процесу.

Відповідно до ст.ст.13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на не подання заяви про розгляд справи у відсутності позивача та/або його представника, суд вбачає наявність підстав для залишення позову без розгляду, у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача (представника позивача).

Згідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Представник ОСОБА_2 адвокат Бочаров А.В. надав суду заяву, в якій просив залишити без розгляду позов ОСОБА_1 на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 09.03.2023 року.

Згідно ч.ч.9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що зникли підстави для забезпечення позову, судом не встановлені інші передбачені процесуальним законом підстави для забезпечення позову, з огляду на що, вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно підлягають скасуванню.

Згідно п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, питання про повернення судового збору не вирішується.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 158, 183, 210, ч.5 ст.223, 247, п.3 ч.1 ст.257, 258-260, 268, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вчинення дій та припинення іпотеки залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє такого позивача повторно звернутися до суду з тотожним позовом, якщо він дійде висновку про необхідність судового захисту своїх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав.

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Бочарова Андрія Валерійовича про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 09.03.2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вчинення дій та припинення іпотеки, а саме:

Зняти арешт:

- з житлового домоволодіння, загальною площею 110,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- з земельної ділянки площею 0,076 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :29:004:0017; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Скасувати заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень), здійснювати будь які реєстраційні дії щодо змін права власності, в тому числі, щодо відчуження будь-яким способом (в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку) тощо:

- житлового домоволодіння, загальною площею 110,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01),

- земельної ділянки площею 0,076 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :29:004:0017; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), в тому числі, щодо відчуження будь-яким способом (в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, тощо).

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили ухвали суду.

Копію ухвали суду направити сторонам для відома, а також для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради (м.Одеса, вул.Черняховського, 6).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 01.04.2024 року.

Суддя Домусчі Л.В.