П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/2738/24

Провадження № 22-ц/4815/481/24

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Першко О.О.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено поза межами

судового засідання 27 лютого 2024 року в м. Рівне

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвоката Цуняка Володимира Йосиповича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні і встановлення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред`явили позов до ОСОБА_3 , в якому просили: 1) припинити його право власності на 1/2 частку приміщень 1-1, 1-4, 8-9 та 1-11 (згідно з Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 09 серпня 2024 року, інвентаризаційна справа № 9433) у будинку АДРЕСА_1 , стягнувши солідарно з позивачів на користь відповідача вартість відповідно частки в сумі, яка буде визначена висновком експертизи; 2) визнати за позивачами право спільної часткової власності на приміщення 1-1, 1-4, 8-9 та 1-11 (згідно з Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 09 серпня 2024 року, інвентаризаційна справа № 9433) у будинку АДРЕСА_1 , власником частини якої є відповідач, по за кожною; 3) встановити порядок користування земельними ділянками по АДРЕСА_1 між власниками будинковолодінь АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і № 21Б ОСОБА_3 пропорційно часткам (по кожному) для обслуговування сторонами своїх частин будинковолодіння, згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 десятиденний строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви з дня вручення її копії, а саме надати переклад поданих документів у кількості 19 аркушів державною мовою.

Роз`яснено, що в разі невиконання вимог позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджатиме повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Свою процесуальну дію суд першої інстанції обґрунтовував тим, що до позовної заяви було долучено ряд документів як доказів на іноземній (російській) мові у кількості 19 аркушів. Натомість за положеннями ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. У свою чергу із наданих Вищим спеціалізованим судом України роз`яснень, які викладені у листі "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" від 16 травня 2013 року, видно, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. При цьому вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України "Про нотаріат". Також суду зазначав, що відповідно до пункту 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20 серпня 2019 року, діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2024 року позовну заяву визнано неподаною і повернено позивачам.

Роз`яснено позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суд повернув позову заяву через те, що позивачами недоліки, зазначені в ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2024 року, не виконані в повному обсязі, а тому слід вважати таку позовну заяву неподаною.

На ухвалу суду представником позивачів адвокатом Цуняком В.Й. подано апеляційну скаргу, де він покликався на її незаконність та необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначав про хибність висновків міського суду з приводу необхідності обов`язкового перекладу доданих до позовної заяви доказів з російської мови на українську. Звертав увагу на те, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 серпня 2023 року в справі №990/114/23, суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надавати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів, оскільки ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях процесу. Отже, такі обставини не можуть бути підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу. Тому суд не був позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження в справі на підставі наданих позивачем позовної заяви і доданих до неї доказів. Повертаючи позовну заяву, суд фактично дав оцінку доказам, наданим позивачем на обґрунтування позовних вимог, що є неприпустимим.

З наведених міркувань просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до Рівненського міського суду.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Вимоги до позовної заяви викладені в ст. 175 ЦПК України.

Статтею 177 ЦПК України встановлено, які документи додаються до позовної заяви.

В мотивувальній частині оскаржуваної ухвали йдеться про те, що ухвалу про залишення позову без руху було отримано представником позивачів - адвокатом Цуняком В.Й. 08 лютого 2024 року, що стверджувалось довідкою про доставку електронного листа. Однак 22 лютого 2024 року представник позивачів на виконання вимог ухвали подав до суду завірену копію лише одного, доданого до позовної документу, на державній мові. Інших документів, перекладених державною мовою, які подані разом з позовною заявою як докази, він не надав. Між тим, суд визнав необґрунтованими твердження представника позивачів з того приводу, що його сторона не одержувала ухвалу про залишення позову без руху в письмовій формі, оскільки надсилання електронної копії судового рішення адвокату як представнику позивача на офіційну електронну адресу є належним і достатнім способом вручення судового рішення учаснику справи, з датою вручення, якою можна пов`язувати строк на виконання певних вимог. На переконання суду, він не зобов`язаний дублювати рішення в ситуації, коли позивач, як фізична особа, не має офіційної електронної адреси, але її має адвокат, який представляє в суді його інтереси. Такий висновок суд використав з постанови Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі №480/8341/22.

Як видно з позовної заяви, вона складена з урахуванням положень ст.ст. 175 та 177 ЦПК України, адже містить всі визначені даною нормою права обов`язкові змістові реквізити. Заявлені позовні вимоги викладені в чіткій, ясній і зрозумілій формі.

Щодо підтвердження доказами вимог та їхньої належності, то колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав).

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд першої інстанції як на підставу для залишення позовної заяви без руху чи її повернення не може посилатися на обставини, які можуть бути вирішені на інших стадіях цивільного процесу, зокрема, на стадії підготовчого провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до п.п. 3, 4, 6, 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України в підготовчому засіданні суд, в т.ч. у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви. Вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше. З`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі. З`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Слід звернути увагу суду й на те, що норма ст. 229 ЦПК України передбачає, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Після з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами головуючий надає сторонам та іншим учасникам справи можливість дати додаткові пояснення, які можуть доповнити матеріали справи. У зв`язку з додатковими поясненнями учасника справи суд може ставити питання іншим учасникам судового процесу. Вислухавши додаткові пояснення і вирішивши заявлені при цьому клопотання учасників справи, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів (ст. 241 ЦПК України).

Суд попередньої інстанції на наведене уваги не звернув і вдався до оцінки доказів на тій процесуальній стадії, яка для цього не призначена.

При цьому хибними є покликання на викладені в листі Вищого спеціалізованого суду України роз`яснення "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" від 16 травня 2013 року, позаяк провадження у справі не здійснюється за участю іноземних осіб.

Крім того, ч. 8 ст. 95 ЦПК України визначено, що саме іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Однак ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до позовної заяви не додавалось іноземних документів.

Також помилковими є твердження міського суду, що надсилання електронної копії судового рішення адвокату, як представнику позивача, на офіційну електронну адресу є належним і достатнім способом вручення судового рішення учаснику справи.

Після внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" змін днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, а не на офіційну електронну адресу особи.

Поготів, підставою для повернення позову, як про це йдеться у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, було невиконання вимог ухвали про залишення позову без руху, а не пропуск стороною позивачів встановленого строку на усунення процесуальних недоліків.

Підставою для скасування судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до пункту 4 ст. 379 ЦПК України є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Цуняка Володимира Йосиповича задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків