Справа № 953/1148/24
РІШЕННЯ
/заочне/
04 квітня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі судді Єфіменко Н.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Обґрунтовуючи заявлену позовну вимогу позивач посилається на укладення 15.02.2020 р. між ним та відповідачем Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту та не виконання останнім умов зазначеного Договору, внаслідок чого позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
14.02.2024р. ухвалою Київського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності ч.5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.
Від сторін заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, не надійшло, відповідач своїми правами на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини:
Пунктом 3.1 вищезазначеного Договору передбачено, що товариство на умовах цього Договору та Правил надає клієнту грошові кошти у сумі, визначеній п.5 Договору, а клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п.5.3 даного Договору. Кредит надається позичальнику на визначені ним особисті цілі. Сторони погодили, що клієнту відповідно до умов цього Договору немає необхідності укладати договори щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту.
Згідно з п. 4.3. Договору Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії договору, зазначеного у розділу 5 цього Договору.
Відповідно до розд.5 Договору, загальний розмір кредиту 6 000, 00 грн., тип кредиту знижка 70%, схема погашення - класична, дати видачі кредиту 15.02.2020 р, схема класична, строк дії договору з 15.02.2020 29.02.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за Договором, дозволена можливість пролонгації, мета споживчі цілі, процентна ставка в день 0,60 %, процентна ставка за кожен день у разі прострочення 2,5 %.
Як вбачається з роз. 9 Договору, сторони узгодили графік платежів.
Також відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту.
Відповідач не виконав свої зобов`язання, не сплатив (не повернув) грошові кошти в повному обсязі в порядку та строки, визначені умовами договору, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 21 736, 07 грн., з яких: 6 000 грн. тіло кредиту; 1 140 , 07 грн. інфляційне збільшення за період з 01.03.2020 по 23.02.2022р., 14 596 проценти поза межами строку дії договору за період з 01.03.2020 р. по 28.06.2020р.
Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує:
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У ч.1 ,ч.3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Разом з тим, відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 1 ст.1048ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України передбачає, що щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.
Якщо можливість стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування передбачено умовами кредитного договору, який укладено між сторонами, то є правильним і обґрунтованим висновок суду про наявність підстав для стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування (постанова Верховного Суду від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20).
Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики на умовах фінансового кредиту, з узгодженням істотних умов позики.
Факт видачі відповідачу грошових коштів у сумі 6000, 00 грн. підтверджується Актом про видачу грошових коштів від 15.02.2020, підписаним відповідачем.
Таким чином, відповідач, підписуючи Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту погодився у письмовому вигляді з його умовами, наведеними у цьому договорі.
Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 21 736, 07 грн., з яких: 6 000 грн. тіло кредиту; 1 140 , 07 грн. інфляційне збільшення за період з 01.03.2020 по 23.02.2022р., 14 596 проценти поза межами строку дії договору за період з 01.03.2020 р. по 28.06.2020р.
За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, відповідний борг в сумі 21 736, 07 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 280, 284 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» заборгованість за тілом кредиту в сумі 6 000 (шість тисяч) грн., інфляційне збільшення за період з 01.03.2020 р. по 23.02.2022р. в сумі 1 140 (одна тисяча сто сорок) грн. 07 коп., проценти поза межами строку дії договору за період з 01.03.2020 р. по 28.06.2020 р. в сумі 14 596 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» (, м. Київ, вул. Сергієнка Івана, буд. 18).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 04.04.2024.

Суддя Н.В.Єфіменко