Справа № 211/2162/22
Провадження № 2/211/767/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 березня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомова Наталія Іванівна та ОСОБА_3 про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомова Наталія Іванівна та ОСОБА_3 про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини та просила визнати недійсною заяву про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського , нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Наталією Іванівною та надати додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 строком три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обгрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть. ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Копію Ордеру на житлове приміщення було утрачено. Для її отримання дублікату позивач звернулася до КП «Криворізьке БТІ» ДОР. В цій квартирі позивач проживала спільно зі своїми батьками з 1979 року. Серед спадкоємців першої черги спадкування були позивач ОСОБА_1 (донька) та ОСОБА_5 (донька померлої та сестра позивачки). Серед інших спадкоємців були онуки: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після смерті матері позивач була в край пригніченому стані. Останні роки життя матері потребували постійного догляду за нею, оскільки вона тяжко хворіла невиліковною хворобою (рак). Через це позивач не мала змоги працювати на найманій роботі. Позивач на той час не мала жодних джерел для існування окрім доходів матері. Наявність хвороби та лікування померлої підтверджую медичними довідками У квартирі, яка належала матері, позивач продовжувала проживати, що підтверджується відповідним Актом. Окрім неї в квартирі проживав її син, ОСОБА_2 зі своєю дружиною ОСОБА_8 . Протягом шести місяців після смерті матері у листопаді 2012 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Наталії Іванівни із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь її сина ОСОБА_2 . ЇЇ сестра ОСОБА_5 також звернулася з заявою про прийняття спадщини. З 2001 року вона постійно проживає в Ізраїлі. Станом до моменту звернення до суду Свідоцтво про право на спадщину не оформлене. Даний правочин - заява про відмову від прийняття спадщини, був укладений позивачем в умовах тяжких обставин та на вкрай невигідних для неї умовах. На момент написання заяви у нотаріуса позивач перебувала у відчаї через втрату найблизькішої для неї людини. Останні роки піклувалася за матір`ю, допомогала їй проходити лікування. Того ж року, молодший син поступав до ВНЗ після школи, готувався до вступних іспитів і потребував фінансів, яких позивач не могла йому забезпечити. Молодша донька закінчувала школу і також потребувала фінансів. Ці обставини в сукупності були для неї морально тяжкими. Хворобу матері та догляд за нею можу підтвердити, зокрема: Випискою з історії Хвороби від 12.03.2011 року, де зазначено адресу прописки позивача; - Медичним свідоцтвом про смерть; - Карткою пацієнта КЗ «Криворізька міська поліклініка №5» ДОР; - Результатами дослідження (МРТ) від 17.05.2011 року; - Результатами досліджень (Томограма) від 12.08.2011 року. На підтвердження обставини закінчення школи моєю донькою додаю копію Атестату. Нотаріусом було роз`яснено позивачеві про суть даної угоди, вона розуміла її наслідки і погодилася на відмову на вкрай невигідних для неї умовах, сподіваючись на допомогу свого старшого сина. ОСОБА_9 запевняв, що візьме на себе оплату комунальних послуг (в тому числі і борг, який утворився), буде проживати спільно зі позивачем та своєю сім`єю. Позивач доглядала за його дітьми - своїми онуками. Проте, відповідач за час фактичного володіння майном не лише не погасив борги, але й накопичив чисельні нові. На даний момент відносно нього понад двадцять тільки офіційно відкритих виконавчих проваджень, що підтверджується витягом з реєстру боржників. Серед яких борги за кредитами, несплаченими штрафами поліції та компенсації збитків за шахрайські дії. Крім цього, через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру та не оформлення відповідачем Свідоцтва про право на спадщину існує ризик відбирання квартири як відумерлої спадшини. Про це надходив лист від Довгинцівської районної ради. Починаючи з червня 2021 року відповідач разом із своєю дружиною ОСОБА_8 почали систематично вчиняли дії, спрямовані на те, щоб позивач не могла знаходитися в квартирі. Невістка почала влаштовувати скандали, які призводили до того, що позивач вимушена була залишати квартиру своїх батьків, в якій жила з дитинства. Отже, позивач просить суд визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та надати додатковий строк для її прийняття.

Ухвалою суду від 12.07.2022 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 20.07.2022 року провадження по справі відкрито в загальному порядку та звільнено позивача від спрлати судового збору. Ухвалою суду від 20.07.2022 року та від 01.08.2022 року витребувано докази. Ухвалою суду від 16.11.2022 року підготовче судове засідання по справі закрито та справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 11.09.2023 року витребувано докази та залучено третю особу.

В минулих судових засіданнях позивач ОСОБА_1 позов підтримувала, пояснювала по змісту позову. В ході розгляду справи позивач неодноразово надавала клопотання про відкладення розгляду справи, приходила до суду, але в судові засідання не заходила, що призводить до затягування розгляду справи та прийняття рішення. 27.03.2024 року позивач з`явилася до суду надала заяву про відкладення, зупинення розгляду справи, в судове засідання знову не зайшла, обгрунтувала заяву, що так як у Центрально - Міському районному суді маста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_5 про визнання дій нотаріуса незаконними щодо відмови у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Та рішення суду може вплинути на частки в спадковому майні, тому просила зупинити. Суд вважає, що вимоги ОСОБА_5 не вплинуть на рішення по справі ОСОБА_1 про визнання відмови від спадщини незаконною, і навпаки, а тому немає підстав для задоволення клопотання. Окрім того, оскільки проведено всі дії для всебічного розгляду справи, всі учасники допитані, витребувано всі докази, та досліджено всі матеріали, суд приходить до висновку про можливість прийняття рішення по справі.

Представник відповідача ОСОБА_10 в минулих судових засіданнях заперечувала проти задоволення позову, не визнала, та пояснила, що позов абсолютно не обгрунтований, безпідставний, відсутні будь які докази на підтвердження позову, немає законних підстав для визнання недійсною відмову позивача від прийняття спадщини, а також немає підстав для поновлення пропущеного строку. Далі представник відповідача та відповідач надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнають, відмову вважають законною.

Третя особа ОСОБА_5 надала письмові пояснення, згідно яких вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть. ОСОБА_4 на праві власності належала 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Друга частина квартири на даний момент належить третій особі на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням №Д 408 від 02.03.1999 року, зареєстрованого згідно довідки в комунальному підприємстві «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації ДОР «196679 від 12.07.2022 року. Строк на прийняття спадщини становив до 11 листопада 2012 року включно. Серед спадкоємців першої черги спадкування були ОСОБА_11 (донька), та ОСОБА_1 (донька). До другої черги спадкування нележить рідний брат померлої - ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Серед інших спадкоємців п`ятої черги були онуки: ОСОБА_2 23.02.1991, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Оскільки з вересня 2000 року третя особа постійно проживає в державі Ізраїль, інформацію про відкриття спадщини вона могла отримувати лише дистанційно. Інші спадкоємці, які проживали в Україні не повідомляли їй дані нотаріуса, у якого відкривалася спадщина та заводилася спадкова справа. В 2012 році в м. Кривому Розі знаходилася моя свекруха ОСОБА_14 , з якою вона підтримувала зв`язок. Коли третя особа намагалася отримати інформацію про місце відкриття спадщини для реалізації своїх прав як спадкоємиці за законом, телефоном ОСОБА_2 (мій. племінник) в нецензурній формі погрожував їй, виражав неприязнь та образи. 07 листопада 2012 року, в межах строку на прийняття спадщини, у адвоката-нотаріуса в державі ОСОБА_15 третьою особою було підписано заяву про прийняття спадщини за законом, яка складена на підставі Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року та закону про Нотаріат держави Ізраїль від 1976 року, яка внесена до нотаріального реєстру за реєстраційним номером №14578. Переклад заяви на українську мову завірений в Мировому суді м. Тель- Авіва-Яффо, що підтверджується Апостілем від 11.11.2012 року. В цей день, 11 листопада 2012 року третя особа направила дану заяву засобами поштового зв`язку в м. Кривий Ріг ОСОБА_16 нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області. Вона була впевнена, що реалізувала свої право на спадкування за законом як спадкоємець першої черги в повній мірі. Вже в 2022 році до неї звернувся другий племінник - ОСОБА_17 , який повідомив про те, що ОСОБА_2 вчиняє злочинні дії відносно нього та сестри ОСОБА_1 , вигнав їх з квартири, протиправно захопивши власність, яка належить третій особі. Тоді, їйстало відомо про те, що в супереч нормам міжнародного права та ЗУ «Про Нотаріат», нотаріус ОСОБА_16 відмовила третій особі у прийнятті даної заяви і про те, що заява про прийняття спадщини була прийнята лише у ОСОБА_2 . А так само стало відомо про заяву про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_1 . При цьому, сам ОСОБА_2 не отримав Свідоцтва про право на спадщину, не набув будь-яких прав власності на майно і продовжував користуватися власністю без належної правової підстави та всупереч волі третьої особи.

Від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І., надійшла заява, в якій просила слухати справу без її присутності.

Суд, заслухавши учасників судового процесу в ході розгляду справи, дослідивши матеріали справи, та провівши всі дії необхідні для вирішення справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, доходить висновку, про можливість розглянути справу за наявними матеріалами та, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть 1/120.

ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді що надійшла від Комунального підприємства "Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради щодо отримання копії Ордеру на житлове приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_2 , вказано, що у архівній справі , яка перебуває на зберіганні у Комунального підприємства "Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради відсутній запитуваний документ.

Згідно спадкової справи № 82/2012 заведеної приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Наталією Іванівною після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 , 1991 р.н.. ОСОБА_1 1967 р.н. звернулася з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 . Також є заява ОСОБА_5 1974 р.н. про прийняття спадщини. Листом від 03.12.2012 року нотаріус ОСОБА_16 повідомила ОСОБА_5 , що нею пропущено шестимісячний строк, та у випадку не надання до 01.02.2013 року нотаріусу ухвали про відкриття провадження за позовом про продовження строку для прийняття спадщини, нотаріус згідно закону видасть свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 . Від ОСОБА_1 надійшла заява про призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно листа від Комунального підприємства "Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради станом на 31.12.2012 року згідно архівної справи право власності на майно квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням №Д 408 від 02.03.1999 року.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (ч.ч. 5-6 ст. 1273 ЦК України).

Статтею 1274 ЦК України урегульовано право на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи: спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно з ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтею 233 цього Кодексу.

Згідно ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до висновку ВСУ, викладеного у постанові від 19.03.2014, за змістом частини першої статті 233 ЦК України тяжкими обставинами в розумінні цієї норми можуть бути, зокрема, тяжка хвороба особи, загроза втратити житла тощо. Правочин, який вчинено особою від впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризується тим, що особа його вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Заявляючи вимогу про визнання заяви ОСОБА_1 про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 позивач як підставу позову зазначила саме те, що у неї були дуже важкі душевні страждання через смерть матері та скрутне матеріальне становище, вона довірилась сину, що він вирішить проблеми з боргами по квартирі. Однак, у ході розгляду справи позивачем не надано жодного належного доказу про наявність у неї тяжких обставин в розумінні ст. 233 ЦК України, на момен відмови від спадщини.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постановіВеликої ПалатиВерховного Судувід 18березня 2020року у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимоги позивача щодо визнання недійсною її заяви про відмову від спадщини після смерті матері на користь відповідача від 09.11.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Наталією Іванівною, а тому відсутні правові підстави для задоволення такої вимоги.

Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказується, зокрема, на те, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування поважності причин пропуску цього строку. Так, поважними визнаються: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Оскільки позовна вимога ОСОБА_1 про надання додаткового строку для прийняття спадщини є похідною, правові підстави для її задоволення відсутні.

З урахуванням зазначеного, суд відмовляє в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1268, 1270, 1273, 1274 ЦК України, статтями 4, 12, 16, 81, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомова Наталія Іванівна та ОСОБА_3 про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.04.2024 року.

Суддя: Н. О. Сарат