Справа № 504/4165/13-ц
Номер провадження 2/504/197/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом адвоката Савицької О.М.,

представників відповідача за первісним позовом та представників позивача за зустрічним позовом адвоката Соловйової К.Ю., ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру частки співвласника у житловому будинку та визначення порядку користування майном, і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 , виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про скасування свідоцтва про право власності, визначення порядку користування майном.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.03.2017р. позов задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.05.2017р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.03.2017р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.09.2019р. касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.03.2017р. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24.05.2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

18.10.2019р. матеріали вказаної цивільної справи надійшли до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 21.05.2019р. головуючим у справі визначено суддю Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В.

Ухвалою судді ОСОБА_4 від 28.10.2019р. вказану цивільну справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

В ході розгляду справи, позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_2 були змінені (часткова зміна предмета позову), таким чином позивачем ОСОБА_2 пред`явлено до ОСОБА_3 позов про зміну розміру частки співвласника у житловому будинку та виділення в натурі (т.2. а.с.126-130).

Позов ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 20 червня 2012 року, за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Власником іншої частини житлового будинку за вказаною адресою є ОСОБА_3 , яка набула своє право власності згідно з Договором дарування від 16.10.2013р., посвідченим приватним нотаріусом, за яким ОСОБА_6 подарувала їй частину жилого будинку, який розташовано в АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_3 на частину вказаного житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 06.02.2015р., будинок в цілому складається з: житлового будинку під літ. «А», прибудови літ. «А 1», прибудови літ. «А 2»,прибудови літ. «А 3», прибудови літ. «А 4» (збудовано самочинно), мансарди літ. «Мнс» - житловою площею 69,0 кв.м, загальною площею 187,7 кв.м, та господарчих будівель і споруд: літ. «Б» гараж, літ. «пд.(Б)» погріб, літ. «В» сарай, літ. «Г» літня кухня, літ. «Д» вбиральня, літ. «Е» комора, літ. «К» навіс (збудовано самочинно), літ. «Л» баня (збудовано самочинно), літ «М(пд.)» погріб, ІІІ вимощення, ІУ басейн, № 1,2,3,6 огорожа.

Частина житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , складається з: частини житлового будинку під літ. «А», частини прибудови літ. «А 1», житловою площею 25,8 кв.м, загальною площею 46,6 кв.м та господарчих будівель і споруд: літ. «В» сарай, літ. «Г» літня кухня, літ. «Д» вбиральня, літ «М(пд.)» погріб, № 2,6 огорожа.

Частина житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , складається з: частини житлового будинку під літ. «А», частини прибудови літ. «А 1», прибудови літ. «А 2», прибудови літ. «А 3»,мансарди літ. «Мнс» - житловою площею 43,2 кв.м, загальною площею 132,0 кв.м. та господарчих будівель і споруд: літ. «Б» гараж, літ. «пд.(Б)» погріб, літ. «Е» комора, ІІІ вимощення, ІУ басейн, № 1,3 огорожа.

З приводу зазначеного складу приміщень, які перебувають у володінні та користуванні сторін, ОСОБА_2 не заперечує. Проте складові частини об`єкта права власності ОСОБА_2 у її правовстановлюючому документі, яким являється рішення апеляційного суду Одеської області від 20.06.2012р., визначені не були.

З метою проведення державної реєстрації права власності на майно, яке було визнано за нею рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.06.2012р., ОСОБА_2 звернулась із заявою до Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 20.05.2013р. № 2419145 розгляд заяви про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 було зупинено, оскільки немає змоги встановити загальну площу об`єкта нерухомого майна та складові частини зазначеного об`єкта.

Невизначеність складових об`єкта у правовстановлюючому документі та перебільшення сумою розміру часток співвласників одиниці - не дає змоги позивачці зареєструвати своє право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно, вона не може здійснювати в повній мірі права власника, надані їй законом, зокрема, право на розпорядження майном.

Згідно листа КП «Комінтернівське РБТІ» № 58 від 09.02.2015р., ОСОБА_3 фактично належить житлового будинку, а ОСОБА_2 фактично належить житлового будинку. Проте ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не надавали згоди на добудову (прибудову) до кв. АДРЕСА_2 , яка відповідно до всіх наявних у справі правовстановлюючих документів та даних про державну реєстрацію складає частину. Позивач зазначений розмір своєї частки (1/2) не оспорювала та не оспорює. Отже, незалежно від фактичної площі цієї частини домоволодіння, розмір часток співвласників у домоволодінні не змінюється. Тому, незалежно від фактичної площі домоволодіння ОСОБА_2 , належна їй частка має становити саме . Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_7 просить змінити розмір її частки у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 2/3 (двох третин) на ; визнати за нею право власності на частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 187,7 кв.м, житловою площею 69,0 кв.м, яка складається з: частини житлового будинку під літ. «А», що складається з 2-1 житлова, 2-2 житлова, 2-3 кухня, 2-4 коридор, частини прибудови літ. «А 1», що складається з 2-І веранда, житловою площею 25,8 кв.м, загальною площею 46,6 кв.м та господарчих будівель і споруд: літ. «В» сарай, літ. «Г» літня кухня, літ. «Д» вбиральня, літ «М(пд.)» погріб, № 2,6 огорожа, та виділити її в натурі.

Представником відповідача за первісним позовом - адвокатом Соловйовою К.Ю. було надано відзив (т.2 а.с.137-140), в якому остання зазначає, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем частини житлового будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить державна реєстрація (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 частин вказаного житлового будинку від 16.10.2013), а також той факт, що придбання права власності на нерухоме майно було здійснено з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Це ж стосується всіх попередніх власників. Всі угоди та зміни в нерухомому майні здійснювалися з дотриманням вимог законодавства та пройшли належну реєстрацію в державних органах та реєстрі прав на нерухоме майно. Натомість, як свідчить з витягів від 01.11.2006 р., 16.10.2007 р., 10.03.2009 р. право власності на іншу частину будинку не зареєстровано взагалі за жодною особою. Інша частина житлового будинку на теперішній час складається з приміщень будинку літери «А»: 2-1 житлова площею 14,6 кв.м., 2-2 житлова, площею 11,2 кв.м., 2-3 кухня площею 8,5 кв.м., коридор 2-4 площею 6,0 кв.м., 2-І веранда площею 6,1 кв.м., загалом 46,4 кв.м. та знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_7 і фактично складає близько частини домоволодіння. В позові ОСОБА_7 підтверджує, що між сторонами немає спору щодо приміщень, які перебувають у користуванні та володінні сторін, а отже вона не оспорює право власності ОСОБА_3 на наступні приміщення: частину житлового будинку під літерою «А», що складається: 1-8 коридор, 1-9 житлова, 1-10 житлова, 1-11 житлова, частину літери «А1» - прибудова, що складається: 1-4 їдальня, 1-5 кухня, 1-6 коридор, 1-7 вбудована шафа, літера «А2», що складається: 1-1 передпокій, 1-2 санвузол, 1-3 коридор; літера «А3» - прибудова, що складається: 1-12 житлова, літера «Мнс» - мансарда, що складається: 1-14 мансарда, 1-15 мансарда, 1-16- санвузол, 1-13 сходова клітка, загальною площею 141,3 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами: літ. «Б» - гараж, літ. «пд.Б» - погріб, літ «Е» - комора, літ. «К» - навіс, літ. «Л» - баня, ІІІ вимощення, IV басейн, № 1, 3, 6 огорожа.

При цьому ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на частину спірного домоволодіння, однак це не є можливим, оскільки це не відповідає фактичному праву власності, володіння і користування. Задоволення позовної вимоги про визнання права власності на частину за позивачкою може стати правовою підставою для виділення їй в натурі дійсної частини, що буде включати частину приміщень, що належать ОСОБА_3 , і призвести до порушення права власності останньої. За умови невідповідності розміру часток реальним часткам, без відповідного розрахунку відповідних часток нерухомого майна, неможливо змінити їх розмір. Крім того, без держаної реєстрації права власності на нерухоме майно, воно не виникає, а тому позивачка в теперішній час не є співвласником домоволодіння, а тому не має права на зміну частки, яка їй не належить. На підставі викладеного, представник відповідача за первісним позовом - адвокат Соловйова К.Ю. просить залишити позов без задоволення.

Відповідь на відзив ОСОБА_2 , її представником не надано.

Представником ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності шляхом поділу в натурі домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т.2 а.с.149-152).

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що 07.03.1968р. ОСОБА_5 було побудовано житловий будинок АДРЕСА_1 , що складався з кімнат площею 11,3 кв.м., 15,1 кв.м., 10,2 кв.м., кухні площею 10,3 кв.м., коридору площею 5,5 кв.м. Надалі, 29.07.1980р. ОСОБА_5 продав ОСОБА_8 1/3 частину вказаного будинку, що складалася з кімнати площею 11,3 кв.м., кухні 10,3 кв.м., коридору 5,5 кв.м. Після чого, 06.03.1995 р. ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право приватної власності на частину жилого будинку АДРЕСА_1 з надвірними та господарськими спорудами. Вказане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Фонтанської сільської ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області № 9/2 від 16.02.1995. Право власності за ОСОБА_8 на підставі вказаного рішення визнано на кімнати 1-3, 1-5 площею 24,72 кв.м., прихожу 5,52 кв.м., веранду 15,54 кв.м., господарськи будівлі: літню веранду площею 10,25 кв.м., гараж 18,9 кв.м., сарай 26,2 кв.м., літню кухню 23,6 кв.м. Його спадкоємиця ОСОБА_9 20.03.1995 року подарувала ОСОБА_10 зазначену частину домоволодіння, загальною площею 57,3 кв.м., житлова площа 35,94 кв.м. та веранди, надвірними спорудами. У 2006 році ОСОБА_10 було здійснено прибудови приналежного їй житлового будинку і зареєстровано на них право власності, про що свідчить витяг з рішення виконкому № 92 від 11.10.2006 р. та зареєстровані в БТІ, про що свідчать витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно 2006, 2007, 2009 років. Отже у 2006 році ОСОБА_10 була власницею частини будинку, яка складалася з: частини житлового будинку під літерою «А», що складається: 1-8 коридор, 1-9 житлова, 1-10 житлова, 1-11 житлова, частина літери «А1» - прибудова, що складається: 1-4 санвузол, 1-5 кухня, 1-6 коридор, 1-7 вбудована шафа, літера «А2», о складається: 1-1 коридор, 1-2 їдальня, 1-3 ванна; літера «А3» - прибудова, що складається: 1-12 житлова, літера «Мнс» - мансарда, що складається: 1-13 мансарда, 1-14 мансарда, загальною площею 134,6 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м. з господарчими будівлями та спорудами: літ. «Б» - гараж, літ. «пд.Б» - погріб, літ «Е» - комора, літ. «Ж» - навіс, літ. «И» - комора, ІІІ вимощення, IV басейн, № 1, 3, 6 огорожа. 31.03.2009 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу придбала вказану частину будинку у ОСОБА_10 . Надалі, 16.10.2013р. частина домоволодіння була відчужена на користь ОСОБА_3 . Всі угоди та зміни в нерухомому майні здійснювалися з дотриманням вимог законодавства та пройшли належну реєстрацію в державних органах та реєстрі прав на нерухоме майно. Натомість, як свідчить з витягів від 01.11.2006 р., 16.10.2007 р., 10.03.2009 р. право власності на іншу частину будинку не зареєстровано взагалі за жодною особою. Інша частина житлового будинку на теперішній час складається з приміщень будинку літери «А»: 2-1 житлова площею 14,6 кв.м., 2-2 житлова, площею 11,2 кв.м., 2-3 кухня площею 8,5 кв.м., коридор 2-4 площею 6,0 кв.м., 2-І веранда площею 6,1 кв.м., загалом 46,4 кв.м. та знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_7 і фактично складає близько частини домоволодіння. Кожна частка є відокремленою ізольованою частиною будинку із самостійним виходом і використовується сторонами незалежно одна від одної. ОСОБА_7 підтверджує, що між сторонами немає спору щодо приміщень, які перебувають у користуванні та володінні сторін, а отже вона не оспорює право власності ОСОБА_3 на наступні приміщення: частину житлового будинку під літерою «А», що складається: 1-8 коридор, 1-9 житлова, 1-10 житлова, 1-11 житлова, частину літери «А1» - прибудова, що складається: 1-4 їдальня, 1-5 кухня, 1-6 коридор, 1-7 вбудована шафа, літера «А2», що складається: 1-1 передпокій, 1-2 санвузол, 1-3 коридор; літера «А3» - прибудова, що складається: 1-12 житлова, літера «Мнс» - мансарда, що складається: 1-14 мансарда, 1-15 мансарда, 1-16- санвузол, 1-13 сходова клітка, загальною площею 141,3 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами: літ. «Б» - гараж, літ. «пд.Б» - погріб, літ «Е» - комора, літ. «К» - навіс, літ. «Л» - баня, ІІІ вимощення, IV басейн, № 1, 3, 6 огорожа. При цьому ОСОБА_2 , що є позивачем за первісним позовом просить визнати за нею право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Однак це не є можливим, оскільки на теперішній час склалася ситуація що ОСОБА_3 є власницею приміщень загальна площа яких перевищує частину вказаного домоволодіння, а приміщення, право власності на які дотепер не зареєстровано за жодною особою складають менше ніж частини домоволодіння. Отже за таких умов і для дотримання балансу прав сторін по справі є необхідним здійснити припинення спільного часткового права власності сторін на домоволодіння АДРЕСА_1 та виділ в натурі у відповідності до фактичного права власності, володіння і користування. Тому ОСОБА_3 просить припинити право спільної часткової власності шляхом поділу в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 з господарчими будівлями та спорудами між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_3 на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається: під літерою «А», що складається: 1-8 коридор, 1-9 житлова, 1-10 житлова, 1-11 житлова, частину літери «А1» - прибудова, що складається: 1-4 їдальня, 1-5 кухня, 1-6 коридор, 1-7 вбудована шафа, літера «А2», що складається: 1-1 передпокій, 1-2 санвузол, 1-3 коридор; літера «А3» - прибудова, що складається: 1-12 житлова, літера «Мнс» - мансарда, що складається: 1-14 мансарда, 1-15 мансарда, 1-16- санвузол, 1-13 сходова клітка, загальною площею 141,3 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами: літ. «Б» - гараж, літ. «пд.Б» - погріб, літ «Е» - комора, літ. «К» - навіс, літ. «Л» - баня, ІІІ вимощення, IV басейн, № 1, 3, 6 огорожа.

Представником відповідача за зустрічним позовом адвокатом Савицькою О.М. надано відзив на зустрічний позов (т.2 ас.с142-144), згідно якого за ОСОБА_3 не може бути визнано право власності на 1-1 передпокій, 1-2 санвузол безпідставно віднесено до прибудови літ. «А 2», літ. «К» - навіс, літ. «Л» - баня, які збудовані самочинно. Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 06.02.2015р., № 6 огорожа відноситься до кв.1 ( ОСОБА_7 ), тому не може перебувати у власності ОСОБА_3 . Житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Отже, для виділення майна в натурі необхідно визначити частку співвласників у спільній частковій власності. В позовних вимогах ОСОБА_3 частка у спільній частковій власності, яку вона просить виділити в натурі, не зазначена, тому позовні вимоги задоволені бути не можуть. Вважає помилковим твердження у зустрічному позові про неможливість визнання за ОСОБА_7 права власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не надавали згоди на добудову (прибудову) до кв. АДРЕСА_2 , яка відповідно до всіх наявних у справі правовстановлюючих документів та даних про державну реєстрацію складає частину. Позивач зазначений розмір своєї частки (1/2) не оспорювала та не оспорює. Отже, незалежно від фактичної площі цієї частини домоволодіння, розмір часток співвласників у домоволодінні не змінюється. Тому, незалежно від фактичної площі домоволодіння ОСОБА_2 , належна їй частка має становити саме .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.08.2020р., прийнято зустрічний позов представника ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини домоволодіння, зустрічний позов об`єднати в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою від 08.02.2022р. клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Соловйової К.Ю. задоволено, призначено у справі судово-будівельну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 15.08.2023р. поновлено провадження у справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.09.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Савицька О.М. підтримала заявлені позовні вимоги та заперечувала проти задоволення зустрічного позову, з підстав, викладених у відзиві, в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом адвокат Соловйова К.Ю. стосовно доводів первісного позову підтримала позицію, викладену у відзиві, а також підтримала вимоги зустрічного позову, в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Фонтанської сільської Ради народних депутатів від 06 березня 1968 року, ОСОБА_5 було відведено під забудову земельну ділянку площею 0,10 га по провулку Новому у селі Фонтанка Комінтернівського району Одеської області.

Відповідно до свідоцтва на забудову садиби у сільських населених пунктах Української РСР, виданого Комінтернівською районною Радою народних депутатів 12 березня 1968 року, ОСОБА_5 надано дозвіл на будівництво на відведеній йому земельній ділянці житлового будинку житловою площею 37,3 кв. м, що складається з кухні площею 10,3 кв. м, кімнати площею 11,3 кв. м, кімнати площею 15,1 кв. м, кімнати площею 10,2 кв. м.

11 липня 1980 року виконавчим комітетом Фонтанської сільської Ради народних депутатів складено акт про завершення ОСОБА_5 будівництва та прийняття до експлуатації домоволодіння АДРЕСА_1 .

29 липня 1980 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_8 набув право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 без надвірних і господарських споруд, що складалася з однієї кімнати площею 11,3 кв. м, кухні площею 10,3 кв. м та коридору площею 5,5 кв. м. (т.1 а.с. 15-16)

Рішенням виконавчого комітету Фонтанської сільської Ради народних депутатів від 16 лютого 1995 року № 9/2, у зв`язку з проведеною у 1980 році реконструкцією житлового будинку у АДРЕСА_1 , за ОСОБА_8 визнано право приватної власності на жилі кімнати 1-3, 1-5 площею 24,72 кв. м, передпокій площею 5,52 кв. м, веранду площею 15,54 кв. м, а також на господарські прибудови: літню веранду площею 10,25 кв. м, гараж площею 18,9 кв. м, сарай площею 26,2 кв. м, літню кухню площею 23,6 кв. м. (т.1. а.с.154).

На підставі зазначеного рішення органу виконавчої влади, ОСОБА_8 видано свідоцтво від 10 березня 1995 року № 82 про право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . (т.1. а.с.95).

Після смерті ОСОБА_8 право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину зазначеного житлового будинку набула ОСОБА_9 (т.1. а.с.92).

Відповідно до договору дарування від 20 березня 1995 року, посвідченого Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою, ОСОБА_9 подарувала 1/2 частину житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами ОСОБА_10 (т.1 а.с.93-94).

Рішенням виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 11 жовтня 2006 року № 92 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» за ОСОБА_10 оформлено право приватної власності на прибудови до 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме прибудови літ. «А2» і літ. «А-3», загальною площею 22,44 кв. м, житловою площею 8,5 кв. м, мансарду літ. «Мнс», загальною площею 56,7 кв. м та господарські будівлі: погріб під гаражем літ. «пд(Б)», комору літ. «Е», навіс літ. «Ж», санвузол літ. «З», комору літ. «И». ( т.1 а.с.87).

Згідно договору купівлі-продажу від 31 березня 2009 року, ОСОБА_10 продала, а ОСОБА_6 купила 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з 1/2 частини житлового будинку літ «А», що складається: 1-8 коридор, 1-9 житлова, 1-10 житлова, 1-11 житлова; 1/2 частина літ «А1» прибудова, що складається: 1-4 санвузол, 1-5 кухня, 1-6 коридор, 1-7 вбудована шафа; літ «А2» прибудова, що складається з: 1-1 коридор, 1-2 їдальня, 1-3 ванна; літ. «А3» прибудова, що складається: 1-12 житлова, літ. «Мнс» масандра, що складається: 1-13 масандра, 1-14 масандра, загальною площею 134,6 кв. м, житловою площею 43,2 кв. м з господарськими будівлями та спорудами: гараж літ «Б», погріб літ. «пд(Б)», комора літ. «Е», навіс літ. «Ж», комора літ. «И», вимощення ІІІ, басейн ІV, огорожа № 1, 3, 6, розташованих на земельній ділянці площею 356 кв. м, наданій ОСОБА_10 в оренду на підставі договору оренди земельної ділянки від 19 травня 2006 року, укладеної між нею та Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області. (т.1 а.с.73).

Згідно договору дарування від 16 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т. Ю., ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку з прибудовами та надвірними господарськими спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 1139 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 43-44).

Право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27 (т.1 а.с.56).

Відповідно до технічного паспорта на садибний індивідуальний будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 06 лютого 2015 року, домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «А1», прибудови літ. «А2», прибудови літ. «А3», прибудови літ. «А4», мансарди літ. «МНС», житловою площею 69,0 кв. м, загальною площею 187,7 кв. м, та господарчих будівель і споруд: гараж літ. «Б», погріб літ. «пд(Б)», сарай літ «В», літня кухня літ «Г», вбиральня літ. «Д», комора літ. «Е», навіс літ. «К», баня літ. «Л», погріб літ. «М(пд)», вимощення ІІІ, басейн ІV, огорожа № 1, 2, 3, 6. (т. а.с.112).

За результатами проведення Комунальним підприємством «Комінтернівське районне бюро технічної інвентаризації» обстеження та розрахунку часток користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що:

- ОСОБА_3 належить 3/4 частини житлового будинку, що складається з: частини житлового будинку під літ.«А», частини прибудови літ. «А 1», прибудови літ. «А 2», прибудови літ. «А 3 », мансарди літ. «Мнс», житловою площею 43,2 кв. м, загальною площею 132,0 кв. м, та господарчих будівель і споруд: гараж літ. «Б», погріб літ. «пд.(Б)», комора літ. «Е», вимощення ІІІ, басейн ІV, огорожа № 1, 3;

- ОСОБА_2 належить 1/4 частина житлового будинку, що складається з:частини житлового будинку під літ.«А», частини прибудови літ. «А 1», житловою площею 25,8 кв. м, загальною площею 44,6 кв. м, та господарчих будівель і споруд: сарай літ. «В», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», погріб літ. «М(пд.)», огорожа № 2, 6. (т.1 а.с.111).

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 20 червня 2012 року у справі № 2-1772/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_11 , треті особи: відділ Держкомзему Комінтернівського району Одеської області, Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області, за ОСОБА_2 визнано право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.8-11).

20 травня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області прийнято рішення № 2419145 про зупинення розгляду заяви ОСОБА_2 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з неможливістю встановити загальну площу об`єкта нерухомого майна та складових частин зазначеного об`єкту. (т.1 а.с.12).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №22-1716 від 12.06.2023р., (т.3. а.с.11-17), відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактично сформованому користуванні ОСОБА_3 , і складається з: частини житлового будинку під літ. «А», що складається: 1-8 коридор, 1-9 житлова, 1-10 житлова, 1-11 житлова, частину прибудови літ. «Al», що складається: 1-4 їдальня, 1-5 кухня, 1-6 коридор, 1-7 вбудована шафа, 1-3 коридор, прибудову літ «АЗ», що складається: 1-12 житлова, мансарду літ. «Мнс», що складається: 1-14 мансарда, 1-15 мансарда, 1-16 санвузол, 1-13 сходова клітка, та господарчі будівлі і споруди: ліг. «Б» гараж, літ. «пД.Б» погріб, літ «Е» комора, ІІІ вимощення, IV басейн, №1,3 огорожа, в окремий об`єкт нерухомості технічно можливо. Належні на праві власності ОСОБА_12 , будівлі і споруди домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: частина житлового будинку під літ. «А», що складається: 1-8 коридор, 1-9 житлова, 1-10 житлова, 1-11 житлова, частину прибудови літ. «А1», що складається: 1-4 їдальня, 1-5 кухня, 1-6 коридор, 1-7 вбудована шафа, 1-3 коридор, прибудову літ «А3», що складається: 1-12 житлова, мансарду літ. «Мнс», що складається: 1-14 мансарда, 1-15 мансарда, 1-16 санвузол, 1-13 сходова клітка, та господарчі будівлі і споруди: ліг. «Б» гараж, літ. «пд.Б» погріб, літ «Е» комора, III вимощення, IV басейн, N?1,3 огорож, відповідають частці 3/4.

Таким чином, суд встановив, що у зв`язку з проведеними реконструкціями 1/3 частини домоволодіння, яка була відчужена у 1980 році ОСОБА_8 , реальні частки змінилися, реконструкції були легалізовані шляхом введення новобудов в експлуатацію органом місцевого самоврядування. Отже, у співвласників виникли підстави для розрахунку часток та приведення правовстановлюючих документів у відповідність.

Спірні правовідносини регулюються Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлена судом.

При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд виходить з того, що позовна вимога ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не ґрунтується на встановлених судом обставинах, підтверджених, в тому числі, і висновком судової будівельно-технічної експертизи №22-1716 від 12.06.2023р., оскільки за результатами проведення обстеження та розрахунку у фактично сформованому користуванні ОСОБА_2 перебуває 1/4 частина житлового будинку. Отже на даний час ОСОБА_3 є власницею приміщень загальна площа яких перевищує частину вказаного домоволодіння, а інші приміщення, право власності на які дотепер не зареєстровано за ОСОБА_2 складають менше ніж частини домоволодіння, а саме близько частини. Отже за таких умов неможливо здійснення зміни часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , на частину кожному співвласнику, оскільки вони не відповідають фактичному праву власності, володіння і користування, та реальним часткам.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходить з того, що згідно листа КП «Комінтернівське РБТІ» № 58 від 09.02.2015р. (т.1 а.с.110) , прибудова літ. «А4» загальною площею 9,3 кв.м, господарчі будівлі літ. «К» навіс, літ. «Л» - баня збудовані самочинно, до розрахунку часток не ввійшли (т.1 а.с.110)

Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 06.02.2015р., літ. «А4» відноситься до кв. АДРЕСА_3 ( ОСОБА_3 ), та до літ. «А4» загальною площею 9,3 кв.м, входить: 1-1 передпокій, 1-2 санвузол.

В позовних вимогах 1-1 передпокій, 1-2 санвузол безпідставно віднесено до прибудови літ. «А 2», і є такими, що збудовані самочинно.

Також в перелік споруд, на які ОСОБА_3 просить визнати за собою право власності, зазначені літ. «К» - навіс, літ. «Л» - баня, які збудовані самочинно.

У відповідності до Постанови Пленуму ВСГС України від 30.03.2012р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об`єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Відповідно до пункту 4 статті 26, статті 27 Закону № 3038-VI право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог необхідної містобудівельної документації, отриманої забудовником до початку виконання будівельних робіт, зокрема: вихідних даних, технічних умов, будівельного паспорта, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт. У справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). При вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 27, 29 - 31 Закону № 3038-VI, а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34, 37 цього Закону).

Звертаючись до суду із вимогами визнання права власності за ОСОБА_3 на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , позивач включає самочинно збудовані споруди, що в разі задоволення позову призведе до безпідставної легалізації вказаних побудов в судовому порядку. Визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Отже, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Таким чином, сторонами обрано невірний спосіб захисту своїх прав, при цьому суд не наділений повноваженнями вийти за межі заявлених сторонами позовних вимог.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 ЦПК України визначені завдання та основні засади цивільного судочинства, зокрема, змагальність та диспозитивність.

Частина п`ята статті 12 ЦПК України передбачає, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ЦПК України не надає суду такого права, як вихід за межі позовних вимог з власної ініціативи, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору (стаття 3 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні, як первісного, так і зустрічного позовів.

Керуючись ст.ст.1, 2, 5, 11, 12, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру частки співвласника у житловому будинку та визначення порядку користування майном відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини домоволодіння відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення суду складений 02.04.2024р.

Суддя : Жовтан П. В.