Справа № 185/3479/24
Провадження № 2/185/2528/24
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

05 квітня 2024 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про скасування постанови державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадзину за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Зінькову Інну Володимирівну звернувся з позовом до Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про скасування постанови державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадзину за заповітом.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 22 березня 2024 року.

04 квітня 2024 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивач посилається на те, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців за законом та заповітом немає.

До складу спадкового майна входить:

-квартира за адресою АДРЕСА_1 ,

-вклад в АТ «Ощадбанк»,

-земельна ділянка площею 1,73 га з кадастровим номером :00:001:0019, розташована на території Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

Постановою державного нотаріуса від 17 лютого 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю інформації про наявність інших осіб з числа спадкоємців за законом, які постійно проживали разом з померлою на момент її смерті і не заявили про відмову від спадщини.

Позивач просить скасувати зазначену постанову, оскільки вона не відповідає вимогам закону, порушує права спадкоємця.

Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України встановлено виключну підсудність для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна.

За правилами виключної підсудності ці позови пред`являються за місцезнаходженням нерухомого майна або основної його частини.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такий висновок викладено в пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Як визначено Верховним Судом у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Також у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Верховний Суд вказав на те, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

У даній справі предметом спору є постанова державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно.

Вирішення цього спору матиме безпосередній вплив на реалізацію спадкоємцем свого права на прийняття спадщини, яке прямо пов`язане з нерухомим майном.

Тому позов про скасування постанови державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадзину за заповітом належить до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, отже підсудність справи має визначатися за правилами статті 30 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Основна частина спадкового нерухомого майна (квартира) знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , тому справа належить до виключної підсудності Вугледарського міського суду Донецької області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Вугледарського міського суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Передати на розгляд Красногвардійському районному суду м.Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про скасування постанови державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадзину за заповітом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Cуддя У.М. Болдирєва