УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 362/4578/21

провадження № 61-2530ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Гребінківська державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, договорів дарування та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просила скасувати постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року та залишити в силі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 лютого 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявниці сплатити судовий збір у розмірі 12 712,00 грн та надати суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи, в якій уточнити підстави касаційного оскарження. Зазначено строк виконання ухвали та роз`яснено наслідки її невиконання.

Копія ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху направлялася ОСОБА_1 на поштову адресу, зазначену у касаційній скарзі, та 16 березня 2024 року була отримана заявницею, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 980.

22 березня 2024 року на виконання вимог ухвали суду від 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції, до якої долучила квитанцію від 21 березня 2024 року на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 12 712,00 грн.

У новій редакції касаційної скарги заявниця зазначила, що касаційна скарга подається на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), посилаючись на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Тлумачення вказаних норм ЦПК України дозволяє зробити висновок, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, посилання у касаційній скарзі як на підставу, на якій подається касаційна скарга, на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (суд не дослідив зібрані у справі докази) має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на пункт 1, 2 або 3 частини другої статті 389 цього Кодексу як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Отже, з огляду на наведену норму, обґрунтування необхідності касаційного оскарження у зв`язку із не дослідженням судом апеляційної інстанції зібраних у справі доказів, можливе за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі інших підстав для касаційного оскарження.

Тобто, указане порушення процесуального права не може бути самостійною підставою для касаційного оскарження судових рішень.

Посилання заявниці на постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 не підлягає врахуванню як підстава касаційного оскарження, оскільки така постанова, не є висновком Верховного Суду у розумінні статті 389 ЦПК України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.

Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Враховуючи наведене, подана ОСОБА_1 касаційна скарга у новій редакції не містить належного викладу визначених процесуальним законом підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку, а наведені заявницею доводи не можуть бути визнанні судом як підстави касаційного оскарженні, які мають відповідати вимогам частини другої статті 389 ЦПК України.

Інші доводи та міркування заявниці не є визначеними процесуальним законом підставами для касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанцій.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Оскільки ОСОБА_1 не виконала вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, тому згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Разом з тим, Верховний Суд роз`яснює заявниці, що порядок повернення судового збору встановлений статтею 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Гребінківська державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, договорів дарування та визнання права власності в порядку спадкуванняповернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко