Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/571/24
Провадження № 2-др/711/35/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакова Г.В. розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Скіць Станіслава Миколайовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-ФАКТОРИНГ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 711/571/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

26.03.2024 за наслідками розгляду вищевказаної цивільної справи судом ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 20429. Стягнуто з ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» на користь ОСОБА_1 1 816,80 грн. понесених судових витрат.

01.04.2024представник ОСОБА_1 адвокат Скіць С.М. звернувся до суду із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 02.04.2024 заяву передано для розгляду судді Булгаковій Г.В.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, дослідивши матеріали цивільної справи № 711/571/24, приходжу до висновку, що заяву слід залишити без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 статті 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала, що вимога частини 8 статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивачка зазначила, що розмір її судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, складається з судового збору. Під час розгляду справи стороною позивача не повідомлялося про понесення витрат на професійну правничу допомогу та не заявлялося про те, що докази понесення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно з частиною 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення частини 8 статті 141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат по справі, подану після визначеного частиною 8 статті 141 ЦПК України граничного строку для її подання, тобто після закінчення судових дебатів та після ухвалення рішення по справі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подано до суду з порушенням строку та порядку, передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України, у зв`язку з чим дана заява підлягає залишенню без розгляду.

На підстав викладеного, керуючись ст. 12, 126, 141, 265, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Скіць Станіслава Миколайовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-ФАКТОРИНГ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя: Г. В. Булгакова