Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/456/23

13 березня 2024 р. м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі суду:

головуючого судді Дьяченко Д. О.

за участю секретаря судового засідання Табачківської М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне Черкаської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Вишнопільської загальноосвітньої школи I-III ступенів Тальнівської міської ради Черкаської області про захист трудових прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист трудових прав. На підставу своїх вимог спирається на те, що вона працювала на посаді учителя історії і правознавства Вишнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Тальнівської міської ради Черкаської області. Наказом відповідача №31 від 16.04.2020 р. було припинено безстрокові трудові договори з педагогічними працівниками відповідача та переведено позивачку на строковий трудовий договір. 04.06.2020 р. відповідачем було видано наказ №17-к/тр «Про укладення строкового трудового договору» згідно з яким було укладено строковий трудовий договір на 1 рік з 01.07.2020 р. по 30.06.2021 р. з учителем історії ОСОБА_1 28.05.2021 р. відповідачем видано наказ №5-к/тр «Про продовження строку дії трудового договору з ОСОБА_1 ,» яким продовжено строк трудового договору до 30.06.2022 р. Позивач вважає, що дані накази не відповідають вимогам закону та мають бути скасовані, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю.

Представник відповідача до суду не з`явився, однак надав суду відзив на позовну заяву в якому заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що з моменту, коли позивач дізналась про порушення своїх трудових прав до моменту звернення позивачки до суду пройшло 3 роки 1 місяць щодо наказу №31 та 2 роки 11 місяців щодо наказу №17-к/тр) та 1 рік 11 місяців (щодо оскарження наказу №5-к/тр). Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, а тому позивачка пропустила строк позовної давності. Також зазначає, що на момент укладення строкового трудового договору з позивачем, його переукладання та припинення положення статті 22 та підпункту 2 3 розділу Х Закону №463-ІХ були чинними, до них не вносились зміни та неконституційними вони не визнавалися, тому всі накази Вишнопільської ЗОШ видавалися відповідно до вимог законодавства, чинного на момент їх видачі. Оскільки на виконання вимог Закону України «Про повну загальну середню освіту» у Вишнопільської ЗОШ виник обов`язок припинити з позивачем безстроковий трудовий договір та запропонувати їй продовжити трудові відносини на умовах строкового трудового договору та оскільки ОСОБА_1 була членом керівного органу профспілкової організації, було направлено звернення до голови первинної профспілкової організації Вишнопільскої загальноосвітньої школи стосовно отримання згоди на зміну умов праці. Чинним законодавством не врегульовано порядок надання згоди первинною профспілковою організацією на зміну мов праці працівників, які є членам профспілок, однак це передбачено при звільненні працівника. В матеріалах справи, а також у відповідача відсутнє рішення про відмову в наданні попередньої згоди первинної профспілкової організації Вишнопільскої загальноосвітньої школи на зміну умов праці позивача. Таким чином, за відсутності заперечень, відповідач вважає, що профспілковий орган надав згоду на зміну умов праці позивача.

Представник позивача надав пояснення на відзив відповідача щодо строку позовної давності, в якому посилається на те, що строки позовної давності щодо оскарження цих наказів розпочали свій перебіг 17.04.2020 р. та через дію карантину були продовжені до 30.06.2023 р. і тому позов, який подано 16.05.2023 р. було подано в межах строків позовної давності.

Суд, вислухавши позивача та її представників, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з наказом Вишнопільської загальноосвітньої школи I-III ступенів Тальнівської міської ради Черкаської області від 04.06.2020 р. №17-к/тр «Про укладення строкового трудового договору» було укладено строковий трудовий договір на 1 рік з 01.07.2020 до 30.06.2021 р. з ОСОБА_1 .

Згідно з наказом Вишнопільської загальноосвітньої школи I-III ступенів Тальнівської міської ради Черкаської області від 28.05.2021 р. №5-к/тр «Про продовження строку дії трудового договору з ОСОБА_1 » строк дії трудового договору з ОСОБА_1 продовжено на 1 рік з 01.07.2021 р. до 30.06.2022 р.

Згідно з наказом директора Вишнопільської загальноосвітньої школи I-III ступенів Тальнівської міської ради Черкаської області від 16.04.2020 р. №31 «Про переведення педагогічних працівників-пенсіонерів за віком на строкові трудові договори» заступнику директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_2 наказано підготувати строкові трудові договори для укладання з педагогічними працівниками-пенсіонерами закладу освіти за віком, які погодились на переведення за умови строкового трудового договору терміном на 1 рік.

Згідно з ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Згідно з ч. 1 ст. 23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) педагогічні працівники мають права, визначені Законом України "Про освіту", цим Законом, законодавством, колективним договором, трудовим договором та/або установчими документами закладу освіти. Педагогічні працівники закладів освіти приймаються на роботу за трудовими договорами відповідно до вимог цього Закону та законодавства про працю. Педагогічні працівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, які досягли пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, працюють на основі трудових договорів, що укладаються строком від одного до трьох років.

Судом встановлено, що позивач, перебуваючи у трудових відносинах із відповідачем, досягла пенсійного віку. У зв`язку з чим на виконання вимог Закону України «Про повну загальну середню освіту» між сторонами було укладено трудовий договір строком на один рік з 01.07.2020 та переукладено його на один рік з по 30.06.2022.

Строковий трудовий договір між сторонами не може бути продовжений на невизначений термін як це передбачено статтею 39-1 КЗпП України, адже такий договір буде суперечити абзацу 3 частини другої статті 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту».

Норми підпункту 2 пункту 3 розділу X Закону України «Про повну загальну середню освіту» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачали підстави укладення строкового трудового договору, передбачені частиною другою статті 23 КЗпП України, які унеможливлюють перехід строкового трудового договору в категорію безстрокового відповідно до частини другої статті 39-1 КЗпП України.

Також судом встановлено, що позивачка погодилась на укладання строкового трудового договору з відповідачем, тому було видано наказ № 17-к/тр від 04.06.2020 «Про укладення строкового трудового договору». Також позивачка надала згоду на продовження строку дії трудового договору. При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, строковий трудовий договір нею було укладено під тиском посадових осіб відповідача або її волевиявлення на момент укладання цього договору не відповідало її внутрішній волі, або що вона не усвідомлювала значення договору чи перебувала у хворобливому стані та адекватно не оцінювала свої дії.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2023 від 07.02.2023 абзац третій частини другої статті 22 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з яким "педагогічні працівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, які досягли пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, працюють на основі трудових договорів, що укладаються строком від одного до трьох років", унаслідок чого унеможливлено укладення безстрокових трудових договорів із цією категорією педагогічних працівників.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чинним, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин, була чинною норма підпункту 2 пункту 3 розділу X Закону України «Про повну загальну середню освіту» яка не передбачала можливість укладення безстрокового трудового договору з педагогічними працівниками державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, які досягли пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, тому відповідач на той час на виконання норм Закону України «Про повну загальну середню освіту» діяв в межах своїх повноважень, а тому суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Щодо посилання позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 252 КЗпП України, ч. 3 ст. 41 Закону України від 15.09.1999 № 1045-ХІV «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору працівників, які є членами виборного профспілкового органу підприємства, допускається лише за попередньою згодою виборчого профспілкового органу, членами якого вони є, суд зазначає наступне:

Згідно з повідомленням директора Вишнопільської загальноосвітньої школи I-III ступенів Тальнівської міської ради Черкаської області Т. Лисої від 16.04.2020 адресованого голові первинної профспілкової організації, директор школи пропонує провести спільну нараду відносно переведення педагогічних працівників пенсіонерів за віком на строкові трудові відносини та пом`якшенню несприятливих будь-яких наслідків. Про своє рішення просить повідомити. Даний документ був отриманий головою первинної профспілкової організації ОСОБА_3 , про що свідчить її підпис на документів.

Разом з тим, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутнє рішення первинної профспілкової організації про погодження чи про відмову в наданні згоди на зміну умов праці позивача. Також судом встановлено, що відповідач повідомив профспілкову організацію про необхідність обговорення вказаного питання, однак та, в свою чергу, не повідомила відповідача про своє рішення. Чинним законодавством України не врегульовано порядок надання згоди первинною профспілковою організацією на зміну умов праці працівників, які є членами виробничих профспілкових органів. Однак ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у 15-денний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового трудового договору з працівником. В силу положень даної статті орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у 3-денний термін після його прийняття. У разі пропуску цього терміну вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору. При таких обставинах положення ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» за аналогією закону у відповідності до положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а тому суд вважає, що відповідно до положень статті 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілковий орган надав згоду на зміну умов праці позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5,6,7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки в судовому засіданні позивачем не доведено незаконності наказів зазначених в позовній заяві, то в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вишнопільської загальноосвітньої школи I-III ступенів Тальнівської міської ради Черкаської області про захист трудових прав відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 23.03.2024 р.

Суддя Д.О. Дьяченко