Єдиний унікальний номер судової справи 462/2029/24
Номер провадження 2/462/852/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі

04 квітня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Рух справи.

Уповноважений представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Кодь В. О., 12.03.2024 року (вх. № 6178) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова (документ сформований у системі «Електронний суд» 11.03.2024 року) з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просить суд стягнути з відповідача:

- заборгованість за кредитним договором № 27.03.2023-100002897 від 27.03.2023 року у розмірі 10 432 грн. 00 коп.;

- суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) 12.03.2024 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі.

Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 29.03.2024 року.

Суть клопотання (заяви), що вирішується.

Уповноважений представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Чайка І. В., 29.03.2024 року (вх. № 7896) подала до суду письмову заяву (документ сформований у системі «Електронний суд» 29.03.2024 року) про закриття провадження у справі. Так, остання просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю предмету спору. Вказує, що відповідач у справі, 25.03.2024 року погасив заборгованість, яка була предметом спору.

Суд розглянувши письмове клопотання уповноваженого представника позивача про закриття провадження у справі, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Щодо можливості закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Так, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо встановить, що відсутній предмет спору.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 року № 638/3792/20 (61-3438сво21) викладено правову позицію, відповідно до якої:

«Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».

Окремо суд зазначає, що подання заяви про відкликання позову (заяви) є правом позивача (заявника), яке не може бути обмежено судом.

Особа, яка приймає участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Відповідна правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.07.2020 року у справі № 585/2152/19 (провадження № 61-4450св20) та від 11.04.2019 року у справі № 712/13263/17 (провадження № 61-29936св18).

Разом з тим, суд приймає до уваги, що для вчинення такої юридично значимої дії суд має пересвідчитись по-перше у наявності відповідного обсягу повноважень та компетенції у особи, яка просить її вчинити, по-друге у відсутності порушення будь-чиїх законних прав та інтересів такою заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Письмова заява підписана представником позивача у межах повноважень, порушення будь-чиїх законних прав та інтересів такою заявою судом не встановлено.

Також суд вважає необхідним зазначити, що згідно п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Так, суд зазначає, що на момент подання письмової заяви про закриття провадження у справі, судом не вирішено питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі. Закриття ж провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Право ж заявника про врегулювання спору або про відкликання позовної заяви до відкриття провадження передбачене у ст. 185 ЦПК України.

Таким чином, оскільки письмова заява представника позивача подана фактично про відкликання позовної заяви, така надійшла до суду до відкриття провадження у справі, то з урахуванням принципу диспозитивності позовна заява підлягає поверненню позивачеві на підставі п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Щодо судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

У матеріалах справи міститься копія платіжної інструкції № Ц000003923 від 11.03.2024 року про сплату судового збору за подання відповідного позову у сумі 2 422 грн. 40 коп.

Окремо суд враховує, що ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0, 8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню.

Висновки суду.

Враховуючи наведене, а також те, що на момент подання уповноваженим представником позивача заяви про відкликання позовної заяви, судом ухвалу про відкриття провадження у справі не постановлено, суд вважає за можливе повернути заявнику подану ним позовну заяву.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що дана ухвала постановляється з урахуванням періоду перебування судді у відпустці.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 13, 43, 49, 185, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд -

постановив:

Письмову заяву уповноваженого представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Чайки Ірини Володимирівни про відкликання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області (, місцезнаходження: м. Львів, вул. К. Левицького, 18) повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір, згідно платіжної інструкції № Ц000003923 від 11.03.2024 року у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко