10.04.2024
Справа №642/1432/24
Провадження № 4-с/642/6/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Гримайло А.М.

за участю секретаря - Антонян А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати рішення Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вигляді листа №50289555/24/1 від 21.02.2024 року неправомірним та зобов`язати посадових осіб Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , а також скасувати постанову головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави І.Я. від 22.01.2024 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №50289555 з примусового виконання виконавчого листа №642/3820/15-ц, виданого 21.08.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова.

В обгрунтування своїх вимог скаржник зазначив, що листом в.о. начальника Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олександра Карпова №50289555/24/1 від 21.02.2024 року було відмовлено за результатом розгляду його заяви від 13.02.2024 року у знятті арешту з квартири АДРЕСА_1 та у скасуванні постанови головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави І.Я. від 22.01.2024 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №50289555 з примусового виконання виконавчого листа №642/3820/15-ц, виданого 21.08.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова. Підставою у вказаному листі для відмови у задоволенні його заяви щодо зняття арешту з квартири вказана відсутність реєстрації за скаржником будь-якого транспортного засобу, у зв`язку з чим забезпечення виконання рішення в інший спосіб неможливо. Інших підстав у листі відділу ДВС від 21.02.2024 року для відмови у задоволенні його заяви стосовно зняття арешту з майна не наведено, підстави для відмови у скасуванні постанови головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави І.Я. від 22.01.2024 року про арешт майна боржника, яку було винесено вдруге, відсутні.

В Основ`янсько-Слобідському відділі ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження №50289555 з примусового виконання виконавчого листа №642/3820/15-ц, виданого 21.08.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 25% від усіх видів доходу щомісячно до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця від 20.11.2017 року ОСОБА_4 в межах зазначеного вище виконавчого провадження було звернуто стягнення на належну йому заробітну плату.

Також постановою від 20.11.2017 року вказаного державного виконавця Гальцовою А.О., з урахуванням заборгованості по виконавчому листу в сумі 36 296, 41 грн., було накладено арешт на все належне боржнику майно.

У подальшому в межах виконавчого провадження №50289555 відомості про нього було внесено до Єдиного державного реєстру боржників, було звернуто стягнення на належні боржнику кошти, він був тимчасово обмежений у праві виїзду за межі України та у праві керування транспортними засобами.

З часом між ним та стягувачем ОСОБА_2 було досягнуто компромісу щодо погашення заборгованості зі сплати аліментів.

12.12.2023 року стягував ОСОБА_2 звернулася до начальника відділу ДВС з заявою на підтвердження відсутності станом на 12.12.2023 року за вказаним виконавчим провадженням заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини. Заява аналогічного змісту була надана особисто ОСОБА_2 до канцелярії відділу ДВС 14.12.2023 року.

Також 03.01.2024 року ОСОБА_2 подала до відділу виконавчої служби заяву про відсутність станом на 03.01.2024 року будь-яких претензій матеріального характеру до боржника.

Після врегулювання спірних питань щодо погашення заборгованості по аліментам зі стягувачем постановами головного державного виконавця Аршавою І.Я. від 22.01.2024 року були скасовані усі застосовані раніше заходи примусового виконання відносно ОСОБА_1 , але при цьому при наявності постанови державного виконавця Гальцової А.О. від 20.11.2017 року про накладення арешту на все належне боржникові майно, головним державним виконавцем Аршавою І.Я. після встановлення факту відсутності заборгованості зі сплати аліментів 22.01.2024 року винесено постанову про накладення арешту на все майно. В самій постанові правове обґрунтування її винесення відсутнє.

Скаржник в своїй заяві до відділу ДВС обґрунтовував необхідність скасування постанови від 22.01.2024 року про накладення арешту на все майно у зв`язку з незаконністю її винесення та можливість зняття арешту в частині окремого нерухомого майна, а саме зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , яка була отримана у власність за договором купівлі-продажу від 23.01.2024 року, укладеного між скаржником та ОСОБА_2 , та є його та батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійним місцем проживання.

Скаржник надавав відділу ДВС інформацію щодо належності йому на праві власності іншого нерухомого майна, а саме двох земельних ділянок площею 0,12 га кожна з цільовим призначенням для індивідуального садівництва за адресою: Харківська область, Богодухівський район, Сазоно-Баланівська сільська рада, у зв`язку з чим зазначення у листі від 21.02.2024 року щодо відсутності іншого майна з метою забезпечення виконання рішення в інший спосіб вважає необґрунтованим, бо виконання рішення щодо стягнення аліментів не обов`язково має бути забезпечене належними боржникові транспортними засобами при наявності іншого нерухомого майна.

Скаржник також зазначає, що має постійне місце роботи та отримує регулярний дохід, аліменти стягується з його заробітної плати та перераховуються стягувачу, борг зі сплати аліментів на теперішній час відсутній.

Вважає, що арешт на усе належне йому майно створює перешкоди у здійсненні ним права власності, чим порушуються вимоги статей 317, 319, 321 ЦК України та статті 41 Конституції України, а з урахуванням наявності декількох об`єктів нерухомого майна та постійного доходу, є законні підстави для зняття арешту з квартири, яка є його з батьком постійним місцем проживання та реєстрації. Окрім того, до досягнення дитиною, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття залишився незначний проміжок часу, що також підтверджує, на думку скаржника, достатність забезпечення стягнення аліментів без врахування вказаної ним квартири.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.03.2024 року відкрито провадження у справі за вказаною скаргою.

Представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути скаргу без її та скаржника участі, викладені в скарзі доводи підтримала.

Інші учасники справи повідомлялись про день та час слухання справи, у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 440 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду скарги.

Представником Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції будь-яких письмових пояснень та заперечень по суті скарги до суду надано не було.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані скаржником докази у їх сукупності, вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців закріплено в пункті 9 частини 1статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

На виконанні у Основ`янсько-Слобідському відділі ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №50289555 з примусового виконання виконавчого листа №642/3820/15-ц, виданого 21.08.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 25% від усіх видів доходу щомісячно до повноліття дитини.

З Інформації про виконавче провадження вбачається, що виконавче провадження №50289555 було відкрите постановою державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бєлєвич К.Д від 23.02.2016 року.

Постановою від 16.07.2017 року у зв`язку з ліквідацією Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м.Харків ГТУЮ в Харківській області вказане виконавче провадження було передано правонаступнику Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гальцовою А.О. від 21.08.2017 року виконавче провадження було прийняте до виконання.

Постановою від 20.11.2017 року було передано виконавчий документ на виконання до підприємства.

Постановою від 20.11.2017 року державного виконавця Гальцової А.О., з урахуванням заборгованості по виконавчому листу станом на 31.10.2017 року в сумі 36 296, 41 грн., було накладено арешт на все майно боржника.

Постановою начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Купріяновою А.О. 27.01.2020 року виконавче провадження №50289555 було прийняте до виконання.

В межах вказаного виконавчого провадження 13.02.2023 року відомості про боржника було внесено до Єдиного державного реєстру боржників.

Постановами старшого державного виконавця Слащової М.М. від 13.02.2023 року було накладено арешт на кошти боржника, боржник був тимчасово обмежений у праві виїзду за межі України та у праві керування транспортними засобами.

Постановою від 02.03.2023 року було знято арешт з коштів боржника.

Стягувач ОСОБА_2 звернулася до начальника відділу ДВС з заявою від 12.12.2023 року на підтвердження відсутності станом на дату звернення за виконавчим провадженням боргу зі сплати аліментів на утримання дитини.

03.01.2024 року стягувач ОСОБА_2 подала до відділу виконавчої служби заяву про відсутність до боржника станом на 03.01.2024 року будь-яких претензій матеріального характеру. Вказана інформація підтверджується копіями заяв від імені ОСОБА_2 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Постановою головного державного виконавця Слащової М.М. від 16.01.2024 року було знято арешт з коштів боржника.

Постановами головного державного виконавця Аршави І.Я. від 22.01.2024 року були скасовані застосовані раніше заходи примусового виконання відносно боржника.

При цьому, постановою головного державного виконавця Аршави І.Я. від 22.01.2024 року було накладено арешт на все майно боржника, підставою виконавчої дії вказане «з метою виконання виконавчого документу».

13.02.2024 року скаржник звернувся з заявою до Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови від 22.01.2024 року про накладення арешту на все майно та зняття арешту в частині окремого нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Листом в.о. начальника Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олександра Карпова №50289555/24/1 від 21.02.2024 року було відмовлено у знятті арешту з квартири АДРЕСА_1 та скасуванні постанови головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави І.Я. від 22.01.2024 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №50289555 з примусового виконання виконавчого листа №642/3820/15-ц, виданого 21.08.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова.

У вказаному листі зазначено, що за боржником згідно відповіді з МВС України не зареєстровано жодного транспортного засобу, тому забезпечення виконання рішення в інший спосіб неможливо, у зв`язку з чим підстави для зняття арешту з майна на теперішній час відсутні. Підстави для відмови у скасуванні постанови головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави І.Я. від 22.01.2024 року про арешт майна боржника в листі №50289555/24/1 від 21.02.2024 року не зазначені.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

Відповідно до положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

В пункті 7 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Посилання на вказану норму Закону міститься і в листі в.о. начальника Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олександра Карпова №50289555/24/1 від 21.02.2024 року.

Вказана норма не передбачає забезпечення виконання судового рішення конкретним нерухомим майном, зокрема, транспортними засобами.

Відповідно до листа в.о. начальника Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олександра Карпова №50289555/24/2 від 21.02.2024 року згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 29.02.2024 року заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 відсутня.

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2024 року, укладеного між ним та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мисочка Д.М, р.№58.

Відповідно до Інформаційної довідки з реєстру територіальної громади міста Харкова від 17.01.2024 року у вказаній вище квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №363668900 від 29.01.2024 року за ОСОБА_1 на праві власності зареєстровані дві земельні ділянки площею 0,12 га кожна на підставі договорів купівлі-продажу від 06.08.2021 року, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Хоменко А.В. за реєстровими номерами 1719 та 1716 за адресою: Харківська область, Богодухівський район, Сазоно-Баланівська сільська рада, цільове призначення для індивідуального садівництва.

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 06.08.2021 року вартість земельних ділянок відповідно до звіту про оцінку майна ТОВ «АН «СХІД-2007» від 06.08.2021 року складає 52 000,00 грн. та 62 500,00 грн.

Відповідно до довідок Фонду держмайна від 08.02.2024 року про оціночну вартість об`єкту нерухомості, ринкова вартість кожної земельної ділянки складає 128 514,06 грн.

Вказана інформація та копії договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 06.08.2021 року надавалися боржником також до Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В листі в.о. начальника Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олександра Карпова №50289555/24/2 від 21.02.2024 року відсутнє обґрунтування з яких саме причин нерухоме майно у вигляді належних боржнику земельних ділянок не може забезпечити виконання судового рішення про стягнення аліментів у виконавчому провадженні №50289555 з примусового виконання виконавчого листа №642/3820/15-ц, виданого 21.08.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова.

Відповідно до довідки про доходи від 15.03.2024 року ОСОБА_1 працює у ТОВ «Новотерм», займає посаду начальника відділу IT та отримає постійний дохід.

Суд вважає, що погашення заборгованості зі сплати аліментів не є безумовною причиною для зняття арешту з усього майна боржника, але при цьому враховує наявність іншого нерухомого майна у боржника у вигляді земельних ділянок, а також час набуття у власність квартири АДРЕСА_1 , яка не належала боржникові як на час відкриття виконавчого провадження №50289555, так і станом на період існування заборгованості по сплаті аліментів.

Щодо законності винесення постанови головним державним виконавцем Аршавою І.Я. від 22.01.2024 року суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення аліментів належить до періодичних платежів і провадиться із заробітної плати чи інших доходів боржника. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

В постанові головного державного виконавця Аршави І.Я. від 22.01.2024 року відсутнє обґрунтування необхідності накладення арешту на майно боржника з урахуванням наявності постанови від 20.11.2017 року про накладення арешту на все майно боржника та відсутності заборгованості зі сплати аліментів у боржника на час її винесення.

Суд приходить до висновку щодо відсутності законних підстав для винесення головним державним виконавцем Аршавою І.Я. постанови від 22.01.2024 року про арешт майна боржника та наявності підстав для зняття арешту з частини нерухомого майна боржника в межах виконавчого провадження №50289555, а саме квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим вбачає підстави для задоволення скарги боржника.

На підставі наведеного, відповідно до статей 10, 13, 15, 18, 19, 56, 59, 71 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.89, 258, 260, 352-355, 447, 448, 450,451 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вигляді листа №50289555/24/1 від 21.02.2024 року задовольнити.

Визнати рішення Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вигляді листа №50289555/24/1 від 21.02.2024 року за підписом в.о. начальника відділу Олександра Карпова неправомірним та зобов`язати посадових осіб Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції:

- зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 в межах виконавчого провадження №50289555 з примусового виконання виконавчого листа №642/3820/15-ц, виданого 21.08.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова, накладений 20.11.2017 року постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гальцовою А.О. (номер запису про обтяження 23466248; підстава внесення запису в реєстр: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38237059 від 20.11.2017; вид обтяження: арешт нерухомого майна) та накладений 22.01.2024 року постановою головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршавою І.Я. (номер запису про обтяження 53377212; підстава внесення запису в реєстр: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 71213610 від 22.01.2024; вид обтяження: арешт нерухомого майна);

- скасувати постанову головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави І.Я. від 22.01.2024 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №50289555 з примусового виконання виконавчого листа №642/3820/15-ц, виданого 21.08.2015 року Ленінським районним судом м.Харкова.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.М. Гримайло