Справа № 758/2730/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

07.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання:

- повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

у розмірі 1/2 заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку.

Вивчивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником та має відповідати вимогам, передбаченим частинами другою і третьої вказаної статті.

Таким чином, особа має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу лише з вимогою, чітко визначеною у вказаній статті.

Разом із цим, як вбачається зі змісту поданої заяви, у ній містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а саме вимога про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Така вимога статтею 161 ЦПК України не передбачена.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, визначено статтею 199 СК України.

Так, за змістом вказаної статті якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, статтями 198, 199 СК України передбачено обставини, які підлягають доказуванню за позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Зі змісту поданої заяви, крім того, вбачається, що решта вимог заявниці також не відповідає положенням ч. 1 ст. 161 та ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на наведене, враховуючи те, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, у видачі судового наказу за такою заявою слід відмовити.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці її право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в порядку позовного провадження, як це передбачено статтею 199 СК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-165, 258, 259, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявниці, що у відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОлена КОВБАСЮК