Справа № 590/106/24
Провадження 2/590/81/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

09 квітня 2024 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Деркача І.М.,

за участю секретаря судового засідання Демешко Н.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

установив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду із вказаним вище позовом, у якому просить стягнути зОСОБА_2 (далі - відповідач), аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

Обґрунтовуючи позов, зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 квітня 2012 року. Від даного шлюбу мають сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітню доньку- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом із ОСОБА_1 . Відповідно до судового наказу від 13.04.2012 на користь позивачки стягувались аліменти з ОСОБА_2 на утримання дітей. Діти позивачки досягли повноліття, проте ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжує навчання на денній формі, тому не має можливості влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток. На даний час позивачка не в змозі самостійно утримувати сина, який потребує матеріальної допомоги, на придбання харчів, одягу, проїзд, тощо. Обставини, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину відсутні.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом здійснювались виклики відповідача шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштове відправлення «судова повістка» на 13.03.2024, та 09.04.2024 було повернуто до суду з поміткою «Вручено, Литвин».

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався і відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 13.02.2024 року (а.с.19).

Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача ОСОБА_2 , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Враховуючи викладене вище та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Судом установлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 квітня 2012 року, що підтверджується копією рішення Ямпільського райсуду Сумської області від 20.12.2012 року у справі № 1820/594/12 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_1 від 15.11.2013 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 змінила 15.11.2013 року прізвище на « ОСОБА_1 », про складено відповідний актовий запис № 06 (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23 січня 2006 року (а.с.7).

Повнолітній ОСОБА_3 , син відповідача, є студентом першого курсу денного відділення спеціальності «Фізична культура і спорт» Навчально-наукового медичного інституту Сумського державного університету, навчається за бюджетної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2023 року - 30.06.2027 року навчання, що підтверджується довідкою № 60-Д1.0010/24 від 08.01.2024 (а.с.10).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2024/000483351 від 16.01.2024 убачається що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 , де значиться також зареєстрованим син позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12,15).

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від усіх видів доходу відповідача.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з системного аналізу викладених вище обставин, слідує, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 має право на отримання аліментів у зв`язку з продовженням навчання і до досягнення ним 23 років, та такий обов`язок по утриманню поширюється на обох батьків, за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Суд приймає до уваги подані позивачкою, докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Дані докази суд приймає на підставі ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 95 ЦПК України.

Отже, судом встановлено, що син сторін по справі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім та не досяг 23-річного віку, продовжує навчання на денній формі, проживає із матір`ю ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 , є працездатним доказів того що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина суду не надано.

Враховуючи викладене, надавши оцінку наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 , аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до припинення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про судовий збір, суд зауважує на тому, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно покласти на відповідача.

На підставі статей 182, 184, 191, 199, 200, 201 СК України та керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 82, 89, 259, 263-265, 268, 279, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 09 лютого 2024 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

Копію заочного рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Дата складення повного судового рішення 09 квітня 2024 року.

Суддя: І.М. Деркач