УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 932/5064/21

провадження № 61-3855ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Адвокатського об`єднання «Ваш адвокат» та адвоката - керуючого партнера Адвокатського об`єднання «Ваш адвокат» В`язового В`ячеслава Вікторовича про розірвання договору, стягнення майнової та моральної шкоди.

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 вересня 2022 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

08 листопада 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначила, що отримала лист cлідчого Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Литвиненко І. від 29 вересня 2023 року № 43.2/104-.29.09.2023, який повідомив про те, що у нього в провадженні перебуває кримінальне провадження від 14 червня 2016 року № 0001904 за ознаками частини другої статті 384 КК України. В матеріалах кримінального провадження відсутні клопотання адвоката В`язового В. В. як представника потерпілого від 17 липня 2017 року про проведення слідчих дій та клопотання адвоката Онасенко С. Г. від 17 жовтня 2017 року про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, розписка про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження. Дані обставини існували під час розгляду справи, але не були відомі заявнику, що є підставою для перегляду постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року за нововиявленими обставинами відмовлено. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року залишено в силі.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до нововиявлених обставин;

необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, суд повинен враховувати не тільки ту обставину, що заявнику не було відомо про них, а й те, що такі обставини не могли бути йому відомі на час розгляду справи;

необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами;

лист cлідчого від 29 вересня 2023 року, на який посилається заявник, є новим доказом у справі, а не нововиявленою обставиною, тому не може бути підставою для скасування постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2023 року.

15 березня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

19 березня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 надіслала додатки до касаційної скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не звернув увагу на те, що лист cлідчого Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області - старшого лейтенанта поліції Литвиненко І. від 29 вересня 2023 року № 43.2/104-.29.09.2023 є нововиявленою обставиною для перегляду постанови апеляційного суду, оскільки відповідачі свідомо ввели суд в оману, подавали зазначені клопотання лише для суду, що свідчить про недостовірність поданих ними доказів.

Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема ухвали суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (пункт 3 частини першої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

У пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Апеляційний суд встановив, що лист cлідчого від 29 вересня 2023 року, на який посилається заявник, є новим доказом у справі, а не нововиявленою обставиною.

За таких обставин апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 932/5064/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат