КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7023/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області Державний ощадний банк України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, -

установив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, мотивуючи свої вимоги тим, що він є споживачем фінансових послуг в Україні, що надаються безпосередньо з боку АТ «Державний ощадний банк України» відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) згідно з заявою про приєднання №635812511 від 31 січня 2019 року, на підставі чого позивачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» із відповідними тарифами за користування платіжною карткою.

15 вересня 2022 року приблизно о 10:00 годин на телефон позивача ( НОМЕР_2 ) надійшов телефонний виклик з номера НОМЕР_3 , на який він відповів.

Особа, яка телефонувала назвалася співробітником програми «Є-підтримка» та повідомила, що позивач має право на додаткові державні виплати, як тимчасово переміщена особа, а також особа повідомила, що для того, щоб здійснити нарахування цих додаткових коштів необхідно уточнити анкетні дані позивача та назвала останні 4 цифри його банківської карти у «Ощадбанку» й попросила підтвердити чи правильно вона назвала ці останні 4 цифри.

Позивач перевірив останні 4 цифри та підтвердив їх правильність.

Жодної іншої інформації щодо своєї картки він не надавав.

Номер кредитної картки «Ощадбанка» позивача НОМЕР_13.

Після цього, на телефонний номер позивача ( НОМЕР_2 ) надійшло смс-повідомлення з кодом від «Ощадбанку», який він переглянув, але нікому не повідомляв.

Відразу після надходження смс-повідомлення на номер позивача надійшов виклик від робота з номера НОМЕР_4 , але за вказівкою нібито співробітника програми «Є-підтримка» не відповів на дзвінок так як за словами нібито співробітника програми «Є-підтримка» відбувалась авторизація в їх системі.

Також особа, яка телефонувала, повідомила позивача, що за новими правилами банку необхідно, щоб смс-повідомлення з кодом від банку надходили на два джерела одночасно, тобто й на «Viber» й на телефон, як смс-повідомлення.

Після надходження виклику від робота акаунт позивача ( НОМЕР_2 ) у месенджері «Viber» було заблоковано та зміст повідомлень у «Viber» викрадено разом з інформацією від банку, зокрема з кодами доступу.

Історія повідомлень у «Viber» позивача від відповідача на час вчинення правопорушення (за всю добу) зникла.

Цей факт був з`ясований пізніше після розблокування акаунту «Viber».

Фактично відразу після дзвінка з номера НОМЕР_4 на телефон позивача почали надходити смс-повідомлення з кодами для переказу коштів та повідомлення про списання з його картки коштів, а тому він негайно зателефонував на гарячу лінію відповідача та повідомив про несанкціоновані дії з його карткою, надав вимогу про блокування рахунку та надав всю відому йому інформацію про те, що трапилося.

15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год. з картки позивача несанкціоновано невідомими особами було знято значну суму кредитних коштів, а саме: 75758,63 грн.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 несанкціоноване зняття коштів 15 вересня 2022 року (з одночасним зняттям комісії) відбулось наступними платіжними операціями:

- 10:05 - переказ коштів з рахунку через UKR MOBILE BANKING НОМЕР_5 у сумі 14700 грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів НОМЕР_5 у сумі 439,53 грн;

- 10:05 - переказ коштів з рахунку через UKR MOBILE BANKING НОМЕР_7 у сумі 14700 грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів НОМЕР_7 у сумі 439,53 грн;

- 10:06 - переказ коштів з рахунку через UKR MOBILE BANKING НОМЕР_9 у сумі 14700 грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів НОМЕР_9 у сумі 441,03 грн;

- 10:06 - переказ коштів з рахунку через UKR MOBILE BANKING НОМЕР_10 у сумі 14700 грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів НОМЕР_10 у сумі 441,03 грн;

- 10:14 - платіж на довільні реквізити: переказ 973438 у сумі 14000 грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів НОМЕР_11 у сумі 418,60 грн.

Того ж дня - 15 вересня 2022 року позивач звернувся до Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, оскільки знаходився на території Черкаської області під час скоєння несанкціонованого зняття коштів з його рахунку, із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо шахрайського заволодіння його коштами і за його заявою внесено дані до ЄРДР за №0000744 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 КК України.

21 вересня 2022 року позивач звернувся з письмовим повідомленням про факт вчинення шахрайських дій до відповідача через Територіально відокремлене безбалансове відділення Ощадбанку №10026/0124 з детальним викладенням обставин події з шахрайством.

При особистій зустрічі з керівником ТВБВ №10026/0124 позивач просив про проведення службового розслідування по зазначеному у повідомленні факту шахрайства.

Проте, жодного реагування на повідомлення про факт вчинення шахрайських дій від відповідача не надійшло.

З метою досудового врегулювання припинення нарахування позивачу комісій банку, відсотків за користування кредитними коштами та пені за несвоєчасне погашення кредитних зобов`язань щодо коштів, які несанкціоновано зняті з рахунку позивача, він неодноразово звертався до відповідача.

Проте, вимоги позивача щодо надання пояснень стосовно незаконних транзакцій, суми яких були незаконно шахрайським чином були списані з його карткового рахунку, відповідач ігнорував.

Позивач зазначає, що не ініціював платіжні операції 15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год. внаслідок яких з його рахунку несанкціоновано невідомими особами було суму кредитних коштів, а саме: 75758,63 грн.; не повідомляв нікому коди доступу, які надходили в смс-повідомленнях; не допустив використання картки будь-якою іншою особою; зберігав у таємниці ПІН-коди, паролі та іншу інформацію чітко дотримуючись інструкцій банку тобто не вчинив жодних дій чи бездіяльності, які б могли сприяти втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; при виявленні несанкціонованого зняття коштів негайно повідомив про це відповідача - негайно зв`язався «гарячою лінією» з Ощадбанком та вимагав заблокувати картку; негайно звернувся до Національної поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення й досудове розслідування за фактом шахрайських дій з його банківськими рахунками в АТ «Державний ощадний банк України» триває; з метою досудового вирішення спору неодноразово звертався до відповідача із заявами про відновлення балансу на його рахунках, який був до вчинення з ними шахрайських дій, а також про зупинення нарахування відсотків та пені за користування кредитними коштами, якими він насправді не користувався, однак відповідач жодних дій для відновлення його законних прав не вжив.

Просив суд, зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» зарахувати на рахунок ОСОБА_1 безпідставно списані внаслідок проведення операції (трансакції) 15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год. кошти у розмірі 75758 грн. 63 коп.;

Зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» відновити кошти кредитного ліміту на картковому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 у розмірі 75758 грн. 63 коп.;

Зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» припинити нарахування ОСОБА_1 процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції (трансакції) 15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год.;

Зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» скасувати нараховані ОСОБА_1 проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції (трансакції) 15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року, позов було задоволено.

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» зарахувати на рахунок ОСОБА_1 безпідставно списані внаслідок проведення операції (трансакції) 15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год. кошти у розмірі 75758 грн. 63 коп.

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» відновити кошти кредитного ліміту на картковому рахунку НОМЕР_12 ОСОБА_1 у розмірі 75758 грн. 63 коп.

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» припинити нарахування ОСОБА_1 процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції (трансакції) 15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год.

Зобов`язано АТ «Державний ощадний банк України» скасувати нараховані ОСОБА_1 проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операції (трансакції) 15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції АТ «Державний ощадний банк України» оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначило, що 15 вересня 2022 року на фінансовий номер телефону позивача ( НОМЕР_2 ) надійшов телефонний виклик з невідомого номера ( НОМЕР_3 ) на який ОСОБА_1 відповів.

Невідома особа, що телефонувала назвалася співробітником програми «Є-підтримка», та повідомила, що ОСОБА_1 має право на додаткові державні виплати, як тимчасово переміщена особа.

Також особа повідомила, що задля того аби здійснити нарахування цих додаткових коштів необхідно уточнити анкетні дані позивача та назвала останні 4 цифри його банківської карти «Ощадбанку» й попросила підтвердити чи вірно вона назвала ці останні 4 цифри банківської карти.

У відповідь ОСОБА_1 , очевидно переслідуючи мету отримання коштів, не поставив під сумнів наявність конфіденційної інформації у начебто працівників програми «Є-підтримка» щодо його фінансового номеру телефону, останніх 4 цифр його банківської карти, продовжував телефонну розмову шахраями, підтвердив останні 4 цифри своєї банківської карти та слідував подальшим інструкціям, які надавали шахраї щодо начебто авторизації в їх системі.

Після цього, на фінансовий номер позивача ( НОМЕР_2 ) надійшло СМС-повідомлення з кодом від «Ощадбанку», який ОСОБА_1 переглянув та нікому не повідомляв.

Відразу після надходження СМС-повідомлення з кодом від «Ощадбанку», на телефонний номер позивача надійшов виклик від робота з номера НОМЕР_4 , але ОСОБА_1 за вказівкою нібито співробітника програми «Є-підтримка» не відповів на дзвінок, так як за словами нібито співробітника програми «Є-підтримка» відбувалась авторизація в їх системі.

Також, особа, яка телефонувала, повідомила позивача, що за новими правилами банку необхідно, щоб СМС-повідомлення з кодом від банку надходили на два джерела одночасно, тобто на «viber» і на телефон, як СМС-повідомлення.

Після надходження виклику від робота, акаунт позивача у месенджері viber було заблоковано та зміст повідомлень у viber викрадено разом з інформацією від банку, зокрема з кодами доступу.

Історія повідомлень у viber ОСОБА_1 від «Ощадбанку» на час вчинення правопорушення (за всю добу) зникла.

Як зазначає позивач, фактично відразу після дзвінка від робота до ОСОБА_1 почали надходити СМС-повідомлення з кодами для переказу коштів та повідомлення про списання коштів з карти позивача, що доводить факт перехоплення шахраями пін-кодів, направлених на фінансовий номер телефону позивача.

За фактом повідомлення про шахрайські дії з грошовими коштами, АТ «Ощадбанк» здійснило перевірку, за результатами якої встановлено, що 15 вересня 2022 року операції по переказу коштів позивача було здійснено через мобільний додаток «Ощад 24/7».

Вхід у мобільний додаток «Ощад 24/7» можливий лише з підтвердженням біометрії або коду доступу, що надходить на фінансовий номер телефону клієнта.

Вхід у мобільний додаток «Ощад 24/7» відбувся коректно з підтвердженням коду доступу, що надійшов на фінансовий номер позивача (НОМЕР_14), який вказаний у заяві про приєднання до ДКБО.

Проведені операції по переказу коштів позивача в мобільному додатку «Ощад 24/7» також були підтверджені кодами доступу, які надходили на фінансовий номер телефону позивача ( НОМЕР_2 ) у вигляді СМС-повідомлень та повідомлень у месенджер «viber».

З огляду на вищезазначене, є очевидним той факт, що позивач своїми діями сприяв шахраям ініціювати платіжні операції зі своєї картки, оскільки спілкуючись у телефонному режимі з невідомою особою, позивач не поставив під сумнів наявність конфіденційної інформації у начебто працівників програми «Є-підтримка» щодо його фінансового номеру телефону, останніх 4 цифр його банківської карти, можливого ризику технічного перехоплення інформації, направленої на його номер телефону, а навпаки продовжував телефонну розмову, підтвердив останні 4 цифри своєї банківської карти та слідував інструкціям, які надавали шахраї щодо начебто авторизації у їх системі.

Внаслідок порушення позивачем умов ДКБО, щодо заборони передачі третім особам мобільного телефона, номер якого визначений в заяві про приєднання до ДКБО та недопущення ризику технічного перехоплення інформації, направленої на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , призвело до втрати коштів.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили, що саме з вини відповідача або його неправомірних дій було знято кошти з банківської карти позивача, а твердження, що це не він перераховував кошти, а інша особа, шляхом таємного викрадення, не є підтвердженими доказами в матеріалах справи.

Просило, скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є клієнтом АТ «Державний ощадний банк України» відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) згідно заяви про приєднання №635812511 від 31 січня 2019 року, на підставі чого йому відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», із відповідними тарифами за користування платіжною карткою.

15 вересня 2022 року приблизно о 10:00 годин на телефон позивача ( НОМЕР_2 ) надійшов телефонний виклик з номера НОМЕР_3 , на який він відповів.

Особа, яка телефонувала назвалася співробітником програми «Є-підтримка» та повідомила, що позивач має право на додаткові державні виплати, як тимчасово переміщена особа, а також особа повідомила, що задля того аби здійснити нарахування цих додаткових коштів необхідно уточнити анкетні дані позивача та назвала останні 4 цифри його банківської карти у «Ощадбанку» й попросила підтвердити чи вірно вона назвала ці останні 4 цифри.

Позивач перевірив останні 4 цифри та підтвердив їх правильність.

Жодної іншої інформації щодо своєї картки він не надавав.

Номер кредитної картки «Ощадбанка» позивача НОМЕР_13.

Після цього, на телефонний номер позивача ( НОМЕР_2 ) надійшло смс-повідомлення з кодом від «Ощадбанку», який він переглянув, але нікому не повідомляв.

Відразу після надходження смс-повідомлення з кодом від «Ощадбанку» на номер позивача надійшов виклик від робота з номера НОМЕР_4 , але за вказівкою нібито співробітника програми «Є-підтримка» не відповів на дзвінок так як за словами нібито співробітника програми «Є-підтримка» відбувалась авторизація в їх системі.

Також особа, яка телефонувала, повідомила позивача, що за новими правилами банку необхідно, щоб смс-повідомлення з кодом від банку надходили на два джерела одночасно, тобто й на «Viber» й на телефон, як смс-повідомлення.

Після надходження виклику від робота акаунт позивача ( НОМЕР_2 ) у месенджері «Viber» було заблоковано та зміст повідомлень у «Viber» викрадено разом з інформацією від банку, зокрема з кодами доступу.

Фактично відразу після дзвінка з номера НОМЕР_4 на телефон позивача почали надходити смс-повідомлення з кодами для переказу коштів та повідомлення про списання з його картки коштів, а тому він негайно зателефонував на гарячу лінію відповідача та повідомив про несанкціоновані дії з його карткою, надав вимогу про блокування рахунку та надав всю відому йому інформацію про те, що трапилося.

15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год. з картки позивача несанкціоновано невідомими особами було знято значну суму кредитних коштів, а саме: 75758,63 грн.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 несанкціоноване зняття коштів 15 вересня 2022 року (з одночасним зняттям комісії) відбулось наступними платіжними операціями:

- 10:05 - переказ коштів з рахунку через UKR MOBILE BANKING НОМЕР_5 у сумі 14700 грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів НОМЕР_5 у сумі 439,53 грн;

- 10:05 - переказ коштів з рахунку через UKR MOBILE BANKING НОМЕР_7 у сумі 14700 грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів НОМЕР_7 у сумі 439,53 грн;

- 10:06 - переказ коштів з рахунку через UKR MOBILE BANKING НОМЕР_9 у сумі 14700 грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів НОМЕР_9 у сумі 441,03 грн;

- 10:06 - переказ коштів з рахунку через UKR MOBILE BANKING НОМЕР_10 у сумі 14700 грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів НОМЕР_10 у сумі 441,03 грн;

- 10:14 - платіж на довільні реквізити: переказ 973438 у сумі 14000 грн. Комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів НОМЕР_11 у сумі 418,60 грн.

Позивач негайно зателефонував на гарячу лінію відповідача та повідомив про несанкціоновані дії з його карткою, надав вимогу про блокування рахунку та надав всю відому йому інформацію про те, що трапилося.

Далі, 15 вересня 2022 року позивач звернувся до Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо шахрайського заволодіння його коштами і за його заявою внесено дані до ЄРДР за №0000744 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 КК України.

Так, 24 жовтня 2022 року позивач звернувся до відповідача через Територіально відокремлене безбалансове відділення Ощадбанку №10026/0124 із заявою про врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла внаслідок вчинення шахрайських дій з кредитною карткою (вхідний №100.40/0124-47/14), а саме: зупинення нарахування відсотків за користування кредитними коштами та інших штрафних санкцій на кошти, які були списані з рахунку позивача, а саме: були зняті з кредитної картки № НОМЕР_13 шахрайським способом невідомими особами/особою, до встановлення винних осіб правоохоронними органами України.

11 листопада 2022 року від відповідача надійшла відповідь на заяву позивача (вих. №100.10/2-07/2981), якою відмовлено у припиненні нарахування відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, штрафів, пені.

23 листопада 2022 року позивач особисто звернувся до керівника ТВБВ №10026/0124 щодо вирішення питань визнання незаконними транзакцій від 15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 годин включно та скасування нарахування відсотків, пені (штрафні санкції), які нараховані відповідачем, за транзакцією щодо переказу, який мав місце 15 вересня 2022 року у період з 10:06 по 10:14 год.

Одночасно, позивач наполягав на проведенні службового розслідування за його повідомленням про факт вчинення шахрайських дій від 21 вересня 2022 року.

Відповідно до письмових пояснень представника відповідача Світич П.В. від 01 вересня 2023 року на виконання ухвали суду від 25 травня 2023 року про витребування доказів у відповідача, в яких зазначає, що АТ «Ощадбанк» не має можливості надати до суду матеріали службового розслідування, оскільки підстави для його проведення були відсутні.

12 грудня 2022 року у зв`язку з відмовою відповідача щодо вирішення зазначених питань та ненадання відповіді щодо проведення службового розслідування (службової перевірки) представник позивача звернувся до відповідача через ТВБВ №10026/0124 із адвокатським запитом №АЗ-08/12/22-1 та заявою про долучення «Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань» щодо кримінального провадження №0002363 від 15 листопада 2022 року (за заявою позивача до Департаменту кіберполіції Національної поліції України).

Адвокатський запит та заява направлені на адресу ТВБВ №10026/0124 були повернуті відправнику: «Повернення за зворотною адресою: За закінченням встановленого терміну зберігання».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не порушував правил користування картковим рахунком, доказів на спростування даної обставини суду відповідачем не надано.

Крім цього, відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів факту та обставин, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за допомогою банкової системи.

Натомість позивач вчинив всі необхідні дії, які входять в коло обов`язків клієнта банку при виникненні ситуації з безпідставно списаними коштами з її рахунку, а саме негайно зателефонував на гарячу лінію «Ощадбанку» та повідомив про несанкціоновані дії з його карткою, надав вимогу про блокування рахунку та надав всю відому йому інформацію про те, що трапилося.

У зв`язку з цим і відсутні підстави для покладення цивільно-правової відповідальності на позивача.

Проте, з висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

По справі достовірно встановлено, що 15 вересня 2022 року на фінансовий номер телефону позивача ( НОМЕР_2 ) надійшов телефонний виклик з невідомого номера ( НОМЕР_3 ) на який ОСОБА_1 відповів.

Невідома особа, що телефонувала назвалася співробітником програми «Є-підтримка», та повідомила, що ОСОБА_1 має право на додаткові державні виплати, як тимчасово переміщена особа.

Також особа повідомила, що задля того аби здійснити нарахування цих додаткових коштів необхідно уточнити анкетні дані позивача та назвала останні 4 цифри його банківської карти «Ощадбанку» й попросила підтвердити чи вірно вона назвала ці останні 4 цифри банківської карти.

У відповідь ОСОБА_1 , очевидно переслідуючи мету отримання коштів, не поставив під сумнів наявність конфіденційної інформації у начебто працівників програми «Є-підтримка» щодо його фінансового номеру телефону, останніх 4 цифр його банківської карти, продовжував телефонну розмову шахраями, підтвердив останні 4 цифри своєї банківської карти та слідував подальшим інструкціям, які надавали шахраї щодо начебто авторизації в їх системі.

Після цього, на фінансовий номер позивача ( НОМЕР_2 ) надійшло СМС-повідомлення з кодом від «Ощадбанку», який ОСОБА_1 переглянув та нікому не повідомляв.

Відразу після надходження СМС-повідомлення з кодом від «Ощадбанку», на телефонний номер позивача надійшов виклик від робота з номера НОМЕР_4 , але ОСОБА_1 за вказівкою нібито співробітника програми «Є-підтримка» не відповів на дзвінок, так як за словами нібито співробітника програми «Є-підтримка» відбувалась авторизація в їх системі.

Також, особа, яка телефонувала, повідомила позивача, що за новими правилами банку необхідно, щоб СМС-повідомлення з кодом від банку надходили на два джерела одночасно, тобто на «viber» і на телефон, як СМС-повідомлення.

Після надходження виклику від робота, акаунт позивача у месенджері viber було заблоковано та зміст повідомлень у viber викрадено разом з інформацією від банку, зокрема з кодами доступу.

Історія повідомлень у viber ОСОБА_1 від «Ощадбанку» на час вчинення правопорушення (за всю добу) зникла.

Як зазначає позивач, фактично відразу після дзвінка від робота до ОСОБА_1 почали надходити СМС-повідомлення з кодами для переказу коштів та повідомлення про списання коштів з карти позивача, що доводить факт перехоплення шахраями пін-кодів, направлених на фінансовий номер телефону позивача.

За фактом повідомлення про шахрайські дії з грошовими коштами, АТ «Ощадбанк» здійснило перевірку, за результатами якої встановлено, що 15 вересня 2022 року операції по переказу коштів позивача було здійснено через мобільний додаток «Ощад 24/7».

Вхід у мобільний додаток «Ощад 24/7» можливий лише з підтвердженням біометрії або коду доступу, що надходить на фінансовий номер телефону клієнта.

Вхід у мобільний додаток «Ощад 24/7» відбувся коректно з підтвердженням коду доступу, що надійшов на фінансовий номер позивача (НОМЕР_14), який вказаний у заяві про приєднання до ДКБО.

Проведені операції по переказу коштів позивача в мобільному додатку «Ощад 24/7» також були підтверджені кодами доступу, які надходили на фінансовий номер телефону позивача ( НОМЕР_2 ) у вигляді СМС-повідомлень та повідомлень у месенджер «viber».

З огляду на вищезазначене, є очевидним той факт, що позивач своїми діями сприяв шахраям ініціювати платіжні операції зі своєї картки, оскільки спілкуючись у телефонному режимі з невідомою особою, позивач не поставив під сумнів наявність конфіденційної інформації у начебто працівників програми «Є-підтримка» щодо його фінансового номеру телефону, останніх 4 цифр його банківської карти, можливого ризику технічного перехоплення інформації, направленої на його номер телефону, а навпаки продовжував телефонну розмову, підтвердив останні 4 цифри своєї банківської карти та слідував інструкціям, які надавали шахраї щодо начебто авторизації у їх системі.

Згідно із п.п. 9.12 - 9.18 Розділу ІХ ДКБО, клієнт зобов`язаний забезпечити і гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер картки тощо.

Ризики та відповідальність за несанкціоноване використання Логіна , Пароля, Карткового пароля несе виключно клієнт.

Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефону (відповідної SIM-картки), номер якого визначений в заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договору порядку як номер мобільного телефону клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації направленої на номер мобільного телефону клієнта.

Отже, внаслідок порушення позивачем умов ДКБО, щодо заборони передачі третім особам мобільного телефону, номер якого визначений в заяві про приєднання до ДКБО та недопущення ризику технічного перехоплення інформації, направленої на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , призвело до втрати коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 3 статті 1066 ЦК України визначено, що Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Нормою ч. 1 ст. 1067 ЦК України визначено, що Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно ч. 3 ст. 1068 ЦК України, Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Вказані норми законодавства зобов`язують банк до виконання розпоряджень клієнта про перерахування коштів з рахунку.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Пункт 140 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29 липня 2022 року №164 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачає обов`язок користувача не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року (справа №691/699/16) та від 05 грудня 2018 року (справа №754/15020/15), користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно правової позиції висловленої у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2019 року (справа №489/1649/17), лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Частиною першою статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставою вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підстави звільнення від доказування чітко визначені в статті 82 ЦПК України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний, тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (справа №129/1033/13).

З врахуванням наведеного, доводи позивача викладені в позовній заяві є необґрунтованими, оскільки ним не надано належних та допустимих доказів, які свідчили б, що саме з вини відповідача або його неправомірних дій було знято кошти з банківської карти позивача, а твердження, що це не він перераховував кошти, а інша особа, шляхом таємного викрадення, не є підтвердженими доказами в матеріалах справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові - на позивача.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач в силу ЗУ «Про захист прав споживачів» був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, та йому судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог, то понесений АТ «Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі 6441 грн 60 коп, сплачений при поданні апеляційної скарги, підлягає компенсації за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області Державний ощадний банк України задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів відмовити.

Компенсувати Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі 6441,60 грн. за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 08 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана