КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа № 752/8908/20
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7917/2024
У Х В А Л А

22 березня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 7 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 7 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення суду 5 лютого 2024 року ОСОБА_1 направив поштовим зв`язком апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, яка надійшла до суду 7 лютого 2024 року.

12 лютого 2024 року матеріали справи витребуванні із Голосіївського районного суду міста Києва.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 19 лютого 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 7 листопада 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення, дату складання повного судового рішення не зазначено.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК Україниучасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту судового рішення.

Згідно довідок про доставку електронного листа ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шуляк Н.О. отримали копію оскаржуваного рішення суду на їх електронні адреси 28 грудня 2023 року (с.с.222, 221).

Отже, на підставі частини 2 статті 354 ЦПК України позивач мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду у разі подання апеляційної скарги до 29 січня 2024 року, враховуючи вихідні дні.

Частиною 1 статті 127 ЦПК Українивизначено, що суд за заявою учасника справи

поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 5 лютого 2024 року та просив поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що копію повного рішення суду він отримав 15 січня 2024 року, однак доказів отримання копії рішення суду в зазначену дату позивачем до апеляційної скарги не додано.

Враховуючи вказані обставини, ухвалою судді Київського апеляційного суду від 23 лютого 2024 року зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду визнані неповажними, апеляційну скаргу було залишено без руху, а позивачу встановлений строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також для надання документу про сплату судового збору.

18 березня 2024 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Шуляк Н.О., у якому вона зазначила, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, представник позивача посилається на те, що копія рішення суду була направлена учасникам справи на їх електронні адреси, що суперечить положенням статті 272 ЦПК України щодо вручення процесуальних документів, а поштовим зв`язком апелянт отримала копію рішення суду 15 січня 2024 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення Укрпошти за номером поштового відправлення № 483 та копією відповідного конверта.

Також представник позивача посилається на право доступу до суду.

Колегія суддів вважає доводи представника позивача - адвоката Шуляк Н.О. необґрунтованими.

Відповідно до частини 3 статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частина 6 статті 272 ЦПК України передбачає, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина 7).

Відповідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до статті 14 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду) у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Матеріали справи не містять відомостей про наявність у ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шуляк Н.О. електронного кабінету в системі «Електронний суд», незважаючи на набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» № 3200-ІХ від 29 червня 2023 року, яким встановлений обов`язок адвокатів зареєструвати електронний кабінет у ЄСІТС.

Більше того, всі процесуальні документи як до суду першої інстанції, так і до апеляційного суду подавались адвокатом Шуляк Н.О. шляхом направлення на електронну адресу суду з використанням власної електронної адреси - « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (с.с.130-131, 138-139, 140-141, 149-150, 174-175).

У пункті 111 розділу V «Перехідні положення» Положення про ЄСІТС визначено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС процесуальні та інші документи можуть подаватися до суду в електронній формі з використанням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. До початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС суд надсилає документи у справах або на офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. У разі надсилання судом документів на адресу електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом, ризики технічної неможливості доставки документа суду на відповідну адресу учасника судового процесу несе учасник судового процесу.

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №761/14537/15 зазначено, що направлення судової кореспонденції на електронну адресу сторони у справі є належним повідомленням при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею - направляв до суду певні процесуальні документи.

Якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 947/26777/19, від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22.

Суд ураховує, що в умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах, як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2023 року у справі № 904/272/22).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає направлення копії рішення суду на електронну пошту позивача та його представника - адвоката Шуляк Н.О., які

зазначені у поданих ними документах до суду першої інстанції, є правомірним.

Ні клопотання позивача ОСОБА_1 , ні клопотання представника позивача - адвоката Шуляк Н.О. не містять обґрунтування неможливості подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення суду на їх електронні адреси, хоча отримання копії рішення суду у зазначений спосіб ні позивач, ні його представник не заперечують.

Щодо доводів адвоката Шуляк Н.О. про право на доступ до суду, колегія суддів зазначає про наступне.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи з поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу та його представнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну ними не наведено.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхніх справах. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення пропущеного строку судом апеляційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку.

Ухвалою від 23 лютого 2024 року позивачу ОСОБА_1 був наданий строк для зазначення підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Однак, позивач даною можливістю не скористався, а представник позивача - адвокат Шуляк Н.О. у клопотанні про поновлення строку послалася на підстави, які вже були визнані судом неповажними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Будь-яких доказів у підтвердження своїх посилань представник позивача - адвокат Шуляк Н.О. до клопотання про поновлення строку не додала.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду з пропуском визначеного законом строку, зазначені ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду визнані неповажними, у встановлений строк ні позивач ОСОБА_1 , ні його представник - адвокат Шуляк Н.О. не зазначили інші підстави для поновлення строку, колегія суддів у відкритті апеляційного провадження відмовляє.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 7 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук