Справа № 550/70/21
Провадження № 6/550/9/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року смт Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді - Хоменка Д.Є., за участю секретаря судового засідання Мухартової Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним зобов`язань за рішенням суду. Своє подання приватний виконавець мотивує тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №65782691 з примусового виконання виконавчого листа №550/70/21, виданого 14.05.2021 Чутівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції «Укргазбанк» 72464,06 грн. заборгованості за кредитним договором та 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 74734,06 грн. 14.06.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. Постановою приватного виконавця від 23.02.2024 року накладено арешт на відкриті рахунки в АТ КБ «ПриватБанк», загальний залишок коштів складає 2,46 та 0,32 Євро, що є недостатнім для задоволення вимог стягувача за судовим рішенням, що перебуває на виконанні. За заявою боржника про зняття арешту з рахунку від 28.02.2024 року, постановою від 05.03.2024 року знято арешт з коштів, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 , який використовується боржником для отримання пенсії. Під час виконання вищевказаного виконавчого документа приватним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 в І кварталі 2023 року отримав дохід у вигляді виграшу в сумі 12598,00 грн. від податкового агента ТОВ «ПАРІМАТЧ». На момент звернення до суду з даним поданням боржник не має джерел отримання доходу, окрім пенсії, яка складає 15274,81 грн. на місяць, великотоннажних або інших технологічних транспортних засобів боржник не має, транспортними засобами не володіє, нерухоме майно належне боржнику на праві власності відсутнє. 23.02.2024 року на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до приватного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання вимог виконавчого документу та надання інформації про майновий стан, повідомити про місцезнаходження його майна, на адресу приватного виконавця повернувся лист без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, просив розгляд подання проводити у його відсутність.

На підставі ч. 4 ст. 441 ЦПК України боржник та стягувач у судове засідання не викликались.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича перебуває виконавче провадження №65782691 з примусового виконання виконавчого листа №550/70/21, виданого 14.05.2021 Чутівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції «Укргазбанк» 72464,06 грн. заборгованості за кредитним договором та 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 74734,06 грн. 14.06.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження,

14.06.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

Постановою приватного виконавця від 14.06.2021 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Постановою приватного виконавця від 23.02.2024 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках.

Постановою приватного виконавця від 05.03.2024 року на підставі заяви боржника про зняття арешту з рахунку, знято арешт з коштів, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 , що має спеціальний режим використання та звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом (рахунок використовується боржником для отримання пенсії).

В обґрунтування зазначеного подання приватний виконавець зазначив, що рішення суду боржником ОСОБА_1 не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Приватним виконавцем 23.02.2024 року на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до приватного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду та надання інформації про майновий стан, повідомити про місцезнаходження його майна, але на адресу приватного виконавця повернувся лист без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Під час виконання вищевказаного виконавчого документа приватним виконавцем встановлено, що боржник не має джерел отримання доходу, окрім пенсії, яка складає 15274,81 грн. на місяць, великотоннажних або інших технологічних транспортних засобів боржник не має, транспортними засобами не володіє, нерухоме майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Кошти за рішенням суду не сплачує.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду боржником до даного часу не виконується, що підтверджується матеріалам доданими до подання.

Судом встановлено, що обмеження у праві виїзду за кордон, за вищенаведених обставин є справедливим обмеженням, воно носить тимчасовий характер та є дієвою юридичною санкцією, яка зумовить припинення нехтування своїми обов`язками та змусить боржника віднайти способи для принаймні часткового виконання рішення суду. Крім того, боржник за час здійснення виконавчого провадження №65782691 покинув території України 26.06.2021 року та по момент направлення даного подання не повернувся, у зв`язку з чим існують труднощі у здійсненні подальшого примусового виконання рішення суду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити боржнику ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.260-261, ст.441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань за рішенням суду у справі №550/70/21.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, для подальшої організації її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Д.Є. Хоменко