ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
справа № 644/2760/23
провадження №22-з/818/89/24
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни про ухвалення додаткового та заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,
У травні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 1/6 частини на кожну дитину з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року залишено без змін.

01 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хворост Дарія Михайлівна через підсистему "Електронний суд" подала до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Також 01 квітня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Хворост Дарія Михайлівна через підсистему "Електронний суд" подала до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Обговоривши доводи клопотань, судова колегія вважає, що заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни та представника ОСОБА_2 - адвоката Хворост Дарії Михайлівнипро ухвалення додаткового рішенняпідлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року, яке залишене без змін судом апеляційної інстанції, відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу представниця ОСОБА_1 - адвокат Хворост Д.М. зазначала, що орієнтовний розмір судових витрат заявника по даній справі у суді апеляційної інстанції становить 4000,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником надані необхідні і допустимі докази.

У відзиві на апеляційну скаргу представниця ОСОБА_2 - Хворост Д.М. зазначала, що орієнтовний розмір судових витрат заявника по даній справі у суді апеляційної інстанції становить 4000,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником надані необхідні і допустимі докази.

У відповіді на відзив ОСОБА_3 просив зменшити розмір судових витрат про які просили відповідачки ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Заяви адвоката Хворост Д.М. про ухвалення додаткового рішення на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_7 були подані через підсистему "Електронний суд" 01 квітня 2024 року.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України).

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.

Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судом встановлено, що 16.06.2023 року між Хворост Д.М. та ОСОБА_1 було укладено Договір № 42. Між сторонами 01.02.2024 року було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 42 від 16.06.2023 року, в якій Сторони визначили п.3.3 договору щодо розміру гонорару в іншій редакції. Детальний опис робіт послуг; копія акту виконаних робіт №2 від 14.02.2024 року до Договору про надання правової допомоги №42 від 16.06.2023 року; копія квитанції про сплату послуг адвоката від 14.02.2024 року; Ордер; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Додатковою угодою визначено, що ведення справи клієнта № 644/2760/23 в суді апеляційної інстанції складає 4 000,00 грн.

28.06.2023 року між Хворост Д.М. та ОСОБА_2 було укладено Договір № 48. Між сторонами 01.02.2024 року було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 48 від 28.06.2023 року, в якій Сторони визначили п.3.3 договору щодо розміру гонорару в іншій редакції. Детальний опис робіт послуг; копія акту виконаних робіт №2 від 15.02.2024 року до Договору про надання правової допомоги №48 від 28.06.2023 року; копія квитанції про сплату послуг адвоката від 15.02.2024 року; Ордер; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Додатковою угодою визначено, що ведення справи клієнта № 644/2760/23 в суді апеляційної інстанції складає 4 000,00 грн.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Із змісту договорів про надання правничої допомоги від 16.06.2023 року та 28.06.2023 року убачається, що за надання правової і професійної правничої допомоги клієнтки виплачують винагороду у розмірі 4000,00 гривень кожна.

З додаткової угоди № 1 від 01.02.2024 року до Договору № 42 від 16.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 та Хворост Д.М. визначено суму гонорару за ведення справи клієнта № 644/2760/23 в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000,00 грн.

З додаткової угоди № 1 від 01.02.2024 року до Договору № 48 від 28.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 та Хворост Д.М. визначено суму гонорару за ведення справи клієнта № 644/2760/23 в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000,00 грн.

На підтвердження наданих за Договором та Додатками до нього, ОСОБА_1 та Хворост Д.М. підписали 14 лютого 2024 року Акт приймання передачі наданої правової допомоги № 2 до Договору № 42 від 16.06.2023 року.

15 лютого 2024 року ОСОБА_2 та Хворост Д.М. на підтвердження наданих за Договором та Додатками до нього, 15 лютого 2024 року підписали Акт приймання передачі наданої правової допомоги № 2 до Договору № 48 від 28.06.2023 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи характер виконаних адвокатом Хворост Д.М. роботи з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, а саме: подання аналогічних відзивів від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , критерію необхідності подання відповідних документів, значимості таких дій у справі, та витраченого часу представником у даній справі, а також зважаючи на те, що ОСОБА_3 подана заява про зменшення судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат до 2 000,00 грн на користь кожної із відповідачок.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни про ухвалення додаткового та заява представника ОСОБА_2 - адвоката Хворост Дарії Михайлівнипро ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова