УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 127/20235/23

провадження № 61-4626ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альф туристичний оператор» - Солошенка Сергія Васильовича, на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альф туристичний оператор», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на щодо предмета спору, - Приватне підприємство «Датур», про розірвання договору на туристичне обслуговування та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір на туристичне обслуговування від 13 лютого 2020 року із вартістю послуг у загальному розмірі 64 802,00 грн та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альф туристичний оператор» (далі - ТОВ «Альф туристичний оператор»)коштів у сумі 32 400,00 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2024 року позов задоволено.

Розірвано договір на туристичне обслуговування від 13 лютого 2020 року № 110530, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Альф туристичний оператор» в імені та за дорученням якого діяло Приватне підприємство «Датур».

Стягнено з ТОВ «Альф туристичний оператор» на користь ОСОБА_1 32 400,00 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 28 березня 2024 року, стягнено з ТОВ «Альф туристичний оператор» на користь ОСОБА_1 8 000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 1 000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

У квітні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ТОВ «Альф туристичний оператор» - Солошенка С. В., на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 березня 2024 року.

У касаційній скарзі ТОВ «Альф туристичний оператор», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким у відмовити ОСОБА_1 про долучення доказів до матеріалів справи про понесені судові витрати та розподіл судових витрат.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про строкові платежі і видачі ціна позову визначається сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки.

У позовах, що складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 176 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до змісту оскаржуваних судових рішень вартість послуг за договором на туристичне обслуговування становить 64 802,00 грн, розмір коштів до примусового стягнення - 32 400,00 грн, отже ціна позову складає 97 202,00 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028*250= 757 000,00 грн).

Враховуючи зазначене вище, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 березня 2024 року, які є невід`ємною частиною рішення, яким спір вирішено по суті, що узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 753/18459/15-ц, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у справі незначної складності та з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альф туристичний оператор» - Солошенка Сергія Васильовича, на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альф туристичний оператор», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на щодо предмета спору, - Приватне підприємство «Датур», про розірвання договору на туристичне обслуговування та стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян