Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 686/200/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2024 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого-судді Вознюка Р.В., за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , EVOR Consulting OU (Евор Консалтинг ОУ), про тлумачення змісту правочину, визнання недійсним правочину, стягнення шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою від 05.02.2024 року про забезпечення позову в цивільній справі № 686/200/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , EVOR Consulting OU (Евор Консалтинг ОУ), про тлумачення змісту правочину, визнання недійсним правочину, стягнення шкоди, якою просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виданого Київським апеляційним судом виконавчого листа № 824/55/23 від 24.01.2024 на примусове виконання арбітражного рішення одноосібного арбітра Шевченка Е.О. від 12.07.2022 року про стягнення у примусовому порядку з громадянки України ОСОБА_1 на користь юридичної особи, яка створена та діє за законодавством Естонської Республіки, Евор Консалтинг ОУ (EVOR Consulting OU) коштів в сумі 5000000 євро 00 центів у вигляді штрафу за порушення умов договору купівлі продажу повітряного судна від 03.12.2018 року, в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, до набрання законної сили рішенням у справі.

В обгрунтування своїх вимог, зазначила, що вона звернулась до суду з позовною заявою, яку зареєстровано під № 686/200/24. В загальній сумі, майнові вимоги до відповідача становлять 300000000 грн., з яких 203,3215 млн. гривень це гривневий еквівалент суми виконання усіх зобов`язань за договором купівлі продажу повітряного судна від 03.12.2018, укладеного між компанією EVOR Consulting OU (Евор Консалтинг ОУ) та ОСОБА_4 з перевищенням повноважень від імені ОСОБА_1 . Після її звернення до суду з позовом, та отриманням її копій із доданими документами відповідачем ОСОБА_2 01.02.2024 року, представником компанії EVOR Consulting OU подано до виконання вказаний вище виконавчий лист № 824/55/23 від 24.01.2024, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. 02.02.2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74040482 та розпочато процедуру примусового виконання, в межах якого було винесено постанову про стягнення основної винагороди в сумі 20332150,00 грн. Посилаючись на норми цивільного процесуального законодавства щодо вжиття судами заходів забезпечення позову, а також відповідні правові позиції Верховного суду, просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виданого Київським апеляційним судом виконавчого листа № 824/55/23 від 24.01.2024, вказавши, що вид забезпечення позову є спів мірним із заявленими позовними вимогами у даній справі, а необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав для обґрунтованого припущення вважати, що незастосування цього заходу може істотно ускладними чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом якої позивач звернулась до суду.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст.153 ЦПК України.

У зв`язку з цим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлено, що 30.12.2023 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , EVOR Consulting OU (Евор Консалтинг ОУ), про тлумачення змісту правочину, визнання недійсним правочину, стягнення шкоди.

На виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2024 року справу № 686/200/24 передано до Красилівського районного суду Хмельницької області для розгляду за підсудністю.

08.04.2024 року Красилівським районним судом Хмельницької області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Судом враховується право кожного на справедливий розгляд його справи судом при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, що передбачено в п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно дост. 9 Конституції України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України роз`яснив що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, при розгляді заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у виді шляхом зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виданого Київським апеляційним судом виконавчого листа № 824/55/23 від 24.01.2024 на примусове виконання арбітражного рішення одноосібного арбітра Шевченка Е.О. від 12.07.2022 року про стягнення у примусовому порядку з громадянки України ОСОБА_1 на користь юридичної особи, яка створена та дії за законодавством Естонської Республіки, Евор Консалтинг ОУ (EVOR Consulting OU) коштів в сумі 5000000 євро 00 центів у вигляді штрафу за порушення умов договору купівлі продажу повітряного судна від 03.12.2018 року, в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, до набрання законної сили рішенням у справі, суд, на підставі наданих позивачем доказів має дійти висновку про те, що відповідачі реально можуть вчинити будь-які дії, що призведуть до неможливості виконання можливого судового рішення у справі № 686/200/24. Наявність ризику вчинення будь-якою особою дій, які в подальшому зможуть призвести до неможливості виконання відповідного судового рішення, має бути не ілюзорним, а підтверджуватись доказами, які б давали сторонньому незалежному спостерігачу зробити висновок про реальність такого ризику.

Крім того, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У статті 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 183/5864/17-ц.

Оцінюючи обґрунтованість заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 686/200/24, суд вважає, що позивач належним чином не обґрунтувала, у тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, що невжиття заходів забезпечення позову щодо зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виданого Київським апеляційним судом виконавчого листа № 824/55/23 від 24.01.2024 на примусове виконання арбітражного рішення одноосібного арбітра Шевченка Е.О. від 12.07.2022 року про стягнення у примусовому порядку з громадянки України ОСОБА_1 на користь юридичної особи, яка створена та дії за законодавством Естонської Республіки, Евор Консалтинг ОУ (EVOR Consulting OU) коштів в сумі 5000000 євро 00 центів у вигляді штрафу за порушення умов договору купівлі продажу повітряного судна від 03.12.2018 року, в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали - спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі № 686/200/24 предметом якої є тлумачення змісту правочину, визнання недійсним правочину та стягнення шкоди.

Так, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач вказала, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав для обґрунтованого припущення вважати, що незастосування цього заходу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом якої позивач звернулась до суду. При цьому, будь - яких доказів на підтвердження існування реальної загрози щодо неможливості виконання відповідного судового рішення, позивачем не надано.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Позивач просить зупинити виконання виконавчого листа № 824/55/23, виданого Київським апеляційним судом від 24.01.2024 на виконання ухвали від 24.07.2023 року, постановленій вказаним судом у справі № 824/55/23 за заявою компанії «EVOR Consulting OU» (Евор Консалтинг ОУ), до ОСОБА_1 про стягнення неустойки у вигляді штрафу, але разом з тим, предметом справи № 686/200/24 про тлумачення змісту правочину, визнання недійсним правочину, стягнення шкоди, у якій з даною заявою про забезпечення позову звернулась позивач, не є визнання виконавчого листа № 824/55/23 таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не обґрунтовано необхідності застосування заходу забезпечення позову у даній справі, суд прийшов до переконання, що в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 686/200/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , EVOR Consulting OU (Евор Консалтинг ОУ), про тлумачення змісту правочину, визнання недійсним правочину, стягнення шкоди позову - відмовити.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяР. В. Вознюк