Справа № 305/889/24
Провадження по справі 2-о/305/30/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчука В.Е.

за участі : секретаря судового засідання Шемоти М.І.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Губка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, мотивуючи тим, що вона з 2007 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 і вони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зараз вона проживає за адресою АДРЕСА_1 , та перебуває у процесі розірвання шлюбу зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 . За весь час подружнього життя вона одна постійно працювала та забезпечувала сім`ю, а чоловік взагалі не працював, при цьому поводився тривалий час досить зухвало, брав у неї кошти та навіть принижував її при цьому не дозволяв їй самостійно купляти які-небудь речі собі чи дітям без його дозволу. Коли не стало сил все це терпіти, вона вирішила у грудні 2023 року подати заяву про розірвання шлюбу. Станом на зараз справа про розірвання шлюбу перебуває на розгляді у Рахівському районному суді Закарпатської області. Перед подачею до суду заяви про розірвання шлюбу вона вимушена була з дітьми переїхати від чоловіка у свій власний будинок за адресою АДРЕСА_1 , та почати проживати окремо, оскільки психологічний та емоційний тиск, що чинився її чоловіком щодо неї та дітей став нестерпним. Але це не зупинило її чоловіка, а навпаки тільки посилило його випадки агресії та тиску на неї та дітей. За клопотанням її чоловіка судом було надано строк на примирення два місяці, але ОСОБА_2 зловживаючи процесуальним законодавством використовує цей строк на вчинення щодо неї психологічного та емоційного тиску з вимогою відкликати позовну заяву про розірвання шлюбу. Коли ОСОБА_2 стало зрозуміло, що вона під його тиском не має на меті відкликати позовну заяву про розірвання шлюбу він почав діяти дуже зухвало та посилив свої насильницькі дії щодо неї, слідкуванні за нею, шантажі та залякуванні. Коли вона переїхала з помешкання ОСОБА_2 щоб мінімізувати його негативний вплив та знущання щодо неї й дітей, він спочатку почав переслідувати її по дорозі на роботу й назад, слідкувати за нею. Зараз він постійно збирає інформацію, щодо того, де вона перебуває, з`являється у неї на роботі та збирає у її колег інформацію про неї та її пересування, без попередження та запрошення з`являється за її новою адресою, лізе у двір та будинок, неодноразово влаштовував шарпанину та штовхання її та її матері, через що вона викликала поліцію. Після цього до дій ОСОБА_2 додались ще й погрози різного характеру, зокрема те, що у разі не відкликання нею заяви про розлучення він забере дітей, знищить та спаплюжить її репутацію, зганьбить її перед рідними, родичами, друзями. Після чого, на час весняних канікул, з 25 по 29 березня ОСОБА_2 самостійно, поки вона була на роботі, забрав їхнього молодшого сина до себе й не давав їй бачитись та навіть спілкуватись телефоном з сином, перешкоджав їхнім зустрічам. Натомість сина весь час переконував, що вона як матір їх покинула, не з`являється до них, не дбає про дітей, що вона вирішила зруйнувати сім`ю. Таку ж інформацію доносить і до їхньої старшої доньки, поширює серед друзів, колег, знайомих та родичів. При цьому з`являтись за адресою, де він проживає та перебувають їхні діти, він їй забороняє, поки вона не відкличе заяву про розірвання шлюбу. Нещодавно вона спробувала побачитись з дітьми та забрати свої особисті речі з будинку ОСОБА_2 , але останній не допустив її туди, в чергове ображав та принижував, змушував повернутись до нього, так і не віддав її речей. Такі дії мають систематичний характер, тобто відбувається цілеспрямований факт здійснення насильства над нею. Зокрема, психологічне насильство виражається у словесних образах, нецензурній лайці, приниженні, погрозах фізичною розправою, залякуванні, контролі у пересуванні, забороні спілкуватись з іншими людьми; фізичне насильство полягає у шарпанині, штовханні, нанесенні легких побоїв, що не залишають серйозних слідів на тілі (стискання руки, плеча, зап`ястя), торкання без її згоди; економічне насильство, яке полягає у позбавленні її особистих речей та речей дітей, вимога повернутись до нього продовжуючи фінансово його забезпечувати як і раніше. За таких умов вона боїться за свою безпеку та безпеку дітей, тому що вона не здатна захиститися від таких дій ОСОБА_2 . Через описані вище дії ОСОБА_2 суттєво погіршився стан її фізичного та емоційного здоров`я, вона постійно перебуває у стресі, страсі, напрузі, боїться самостійно пересуватись містом через його переслідування. Через всі ці обставини вона змушена постійно звертатись до органів національної поліції. З огляду на такі обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_2 відносно неї та дітей, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що як жертва такого насильства потребує захисту. У зв`язку з наведеним просить видати обмежувальний припис ОСОБА_2 строком на три місяці із заборонами щодо перебування в місці проживання (перебування) її, ОСОБА_1 , та дітей за адресою АДРЕСА_1 , наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування нею, ОСОБА_1 , та дітей, а саме Рахівської ЗСО №1, за адресою АДРЕСА_3 , а також особисто чи через третіх осіб розшукувати її та дітей, якщо вона за власним бажанням або діти перебуватимуть у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею без отримання на це її згоди.

Заявниця ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав наведених у заяві, пояснила, що і вона, і діти бояться ОСОБА_2 та вчинення ним агресивних дій, через що вони страждають. Просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 ,в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та пояснив, що жінка пішла від нього з дітьми, він не вживає спиртного, не курить. Він хоче зберегти сім`ю, оскільки любить свою дружину. Він не переслідує заявницю, оскільки не має часту, оскільки має відправити дітей до шкоди та у нього перестарілі батьки.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки факти переслідування та вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 щодо своєї дружини ОСОБА_1 є недоведеним,

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 07 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 1, 7 частини другої статті 3 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до пунктів 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебувають у шлюбі з 03.09.2007, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

У шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які наразі проживають із ОСОБА_2 , що заявницею не заперечувалося в судовому засіданні.

ОСОБА_8 є особою, яка постраждала від домашнього насильства відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

В судовому засіданні встановлено, що заявниця зверталася до поліції, через те, що ОСОБА_2 застосовує до неї насильство фізичного, економічного та психологічного характеру, через що вона боїться за свою безпеку та безпеку її дітей, адже не здатна самостійно себе захистити від ОСОБА_2 .

Отже, поведінка ОСОБА_2 свідчить про те, що життя і здоров`я заявниці, зокрема, психічне та фізичне, перебувають під постійною загрозою.

Відтак систематичні випадки насильницьких дій заінтересованої особи щодо заявниці, приниження честі та гідності заявниці, а також психоемоційна неврівноваженість заінтересованої особи свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявниці.

Заявниця постійно переживає за своє життя та здоров`я та життя і здоров`я дітей, а заінтересована особа систематично продовжує свої неправомірні дії, чим завдає заявниці постійних душевних страждань.

Суд вважає, що ОСОБА_1 довела належними доказами ризики повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно неї, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а тому необхідно застосувати до ОСОБА_2 спеціальні заходи протидії домашньому насильству.

Застосування таких заходів повною мірою відповідає інтересам ОСОБА_1 , яка боїться повторення неправомірних дій з боку ОСОБА_2 .

Що стосується застосування заходів протидії домашнього насильства щодо дітей ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , то в ході розгляду справи не встановлено обставин вчинення ОСОБА_2 будь-якого насильства щодо дітей, які наразі проживають зі своїм батьком ОСОБА_2 .

Враховуючи, що згідно з п. 12-1 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви про видачу обмежувального припису, отже заявниця була звільнена від сплати такого, тому судові витрати в сумі 605,60 грн відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 350-1 - 350-8, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву про видачу обмежувального напису задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , зокрема Рахівської ЗСО №1, за адресою АДРЕСА_3 , а також особисто чи через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею без отримання на це її згоди.

Відмовити у застосуванні обмежувального припису щодо дітей ОСОБА_2 .

Встановити строк дії обмежувального припису 3 (три) місяці.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Згідно з вимогами ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України відомості щодо учасників справи:

Заявник, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Суддя: В.Е.Ємчук