Справа № 395/229/24
Провадження № 2/395/120/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С. М.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2024 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Орендовського В. А. від розгляду справи №395/229/24 (провадження 2/395/120/2024) задоволено.

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2024 року прийнято до провадження вищевказану цивільну справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 01 квітня 2024 року о 09 годині 00 хвилин.

01 квітня 2024 року представником позивача ОСОБА_2 до суду подано заяву про відвід головуючому - судді Забуранному Р.А. На обґрунтування своєї заяви про відвід представник позивача що суддя Забуранний Р.А. приймав участь в розгляді аналогічної справи №395/719/23 і прийняв рішення не на користь позивача, яке в подальшому було скасоване, вважає, що даний суддя має упереджену точку зору в справі № 395/229/24. Відповідно, суддя Забуранний Р.А. не може розглядати дану справу і підлягає відводу.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали клопотання, категорично наполягали на його задоволенні, вказавши , що на даний час є обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності головуючого судді.

Представник відповідача винесла вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч.1 ч. 2, ч. 5 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Білуха проти України»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Castillo Algaro v. Spain» зазначено, що навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Так, у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначалося про необхідність застосування суб`єктивних та об`єктивних критеріїв. Зазначена позиція також підтримана Верховним Судом.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у особи, яка звертається до суду.

У формуванні своєї практики Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що при розгляді заяви про відвід судді слід виходити з суб`єктивної оцінки сторони у справі.

Якщо сторона у справі має сумнів у безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, Суд наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд (справи "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Томанн проти Швейцарії", "Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції", "Дактарас проти Литви").

Розглядаючи заяву про відвід судді та доводи, які навів представник позивача у заяві та судовому засіданні, суд вважає, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві.

Аналогічну позицію висловлює і Європейський суд з прав людини, у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettsteinv. Switzerland).

Отже, оскільки позивач та представник позивача ОСОБА_2 фактично виявляють недовіру судді Забуранному Р.А., яку (довіру) суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві, а також те, що відмову у задоволенні відводу представник позивача розцінює як порушення його права на справедливий суд, та з метою недопущення сумнівів з боку сторони позивача в об`єктивності прийнятих судом рішень, суд вважає за необхідне подану заяву ОСОБА_2 про відвід судді Забуранного Р.А. - задовольнити.

Керуючись ст.ст.40, 260, 263 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити відвід судді Забуранному Р. А. заявлений представником позивача ОСОБА_2 у справі № 395/229/24 (провадження №2/395/120/2024) за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. А. Забуранний