Справа № 372/2620/22
Провадження № 2-825/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:головуючого судді Висоцької Г.В., за участю секретаря Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами №А03.24512.006855133 від 21 липня 2020р в розмірі 36826,77 грн. та №С-609-0 від 26 березня 2018р. в розмірі 19504,54 грн., та понесені судові витрати у розмірі 2684,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги представник позивача зазначив, що 21.07.2020р. між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № А03.24512.006855133. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 07072023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача ОСОБА_1 в сумі 36826,77 грн.

26.03.2018. між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № №С-609-0. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ІЗ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк»» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк»» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 19504,54 грн.

18.01.2024 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом ) сторін.

26.02.2024 ухвалою суду витребувано у позивача первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а саме виписку з особового рахунку ОСОБА_1 , яка буде свідчити про реальне виконання кредитної діяльності, а також зазначити за який період нараховувались відсотки та комісії, які стягуються за кредитними договорами №А03.24512.006855133 та № С-609-0, які укладені між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1

01.03.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшли витребувані судом документи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача заборгованість в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесення рішення поклався на розсуд суду, просив врахувати строк позовної давності, у разі задоволення позовних вимог просив розстрочити суму заборгованості у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Судом встановлено, що 26 березня 2018р. ОСОБА_1 уклав із Акціонерним товариством "Ідея Банк" (далі - Первісний кредитор чи АТ «Ідея Банк») Кредитний договір №С-609-0 від 26 березня 2018р.

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № С-609-0 від 26 березня 2018р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № С-609- 0 від 26 березня 2018р., в сумі 19504.54 грн., з яких: 18621,44 грн. - заборгованість за основним боргом; - 3670,78 грн. - заборгованість за відсотками; - 14531,55 грн. - заборгованість за комісіями.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.

Також, 21 липня 2020р. ОСОБА_1 уклав із АТ "Ідея Банк" Кредитний договір №А03.24512.006855133 від 21 липня 2020р.

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № А03.24512.006855133 від 21 липня 2020р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № АОЗ .24512.006855133 від 21 липня 2020р., в сумі 36826.77 грн., з яких: - 18621,44 грн. - заборгованість за основним боргом; - 3670,78 грн. - заборгованість за відсотками; - 14534.55 грн. - заборгованість за комісіями.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.

Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача надано суду довідки-розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за договорами С-609-0 від 26 березня 2018р.та № А03.24512.006855133 від 21 липня 2020р., з яких випливає наступне.

Щодо договору С-609-0 від 26 березня 2018р.

Розрахунок боргу ОСОБА_1 за кредитним договором С-609-0 від 26 березня 2018р. станом на 07.07.2023 року становить 19504,54 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 8691,74 грн., заборгованості за рахованими та несплаченими відсотками - 10812,8 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.

Строк дії договору становить 12 місяців.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Враховуючи зазначене і те, що позивачем надано суму відсотків розрахованих станом на 07.07.2023 року, а іншого періоду не зазначено, суд позбавлений можливості самостійно обрахувати суму відсотків за 12 місяців (строк дії договору), тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

А тому з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню за кредитним договором С-609-0 від 26 березня 2018р. заборгованість за основним боргом - 8691,74 грн.

Щодо договору №А03.24512.006855133 від 21 липня 2020р.

Розрахунок боргу ОСОБА_1 за кредитним договором №А03.24512.006855133 від 21 липня 2020р. станом на 07.07.2023 року становить 36826,77 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 18621,44 грн., заборгованості за рахованими та несплаченими відсотками - 3670,78 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 14534,55 грн.

Строк дії договору становить 18 місяців.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Враховуючи зазначене і те, що позивачем надано суму відсотків розрахованих станом на 07.07.2023 року, а іншого періоду не зазначено, суд позбавлений можливості самостійно обрахувати суму відсотків за 18 місяців (строк дії договору), тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 14534,55 грн. суд зазначає таке.

Судом встановлено, що зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим.

Оскільки позивач намагається стягнути вказану суму комісії, яка за своєю правовою природою є штрафом, за період, який закінчується 07.07.2023 року, суд також позбавлений можливості перерахувати самостійно розмір штрафних санкцій за період, який повинен був закінчитися 24.02.2022 року з огляду на наступне.

Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Даний стан неодноразово продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Враховуючи вище викладене, дані позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо заяви відповідача про строк позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові.

Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Частиною першою статті 261 ЦК України встановлена презумпція можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав.

Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про всановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено, зокрема, Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2024 № 3564-ІХ , яким затверджено Указ Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 05.02.2024 № 49/2024 та строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 14.02.2024 на 90 діб, тобто до 14 травня 2024 року

За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, враховуючи те, що на всій території України було запроваджено карантин, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та який діє й на час розгляду, а перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану, то позивач звернувся до суду із позовом 15.01.2024 року, тобто у межах продовженого Законом строку давності, оскільки на час набрання чинності Законом він (строк давності) не сплинув.

З огляду на наведене слід дійти висновку, що позивач з урахуванням приписів Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» звернувся до суду з позовом у межах встановленого трирічного строку давності, тому, зважаючи на доведеність і обґрунтованість заявлених вимог позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо прохання відповідача розстрочити виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Із наданих відповідачем документів вбачається, що сума, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 , враховуючи його розмір заробітної плати, наявність на утриманні малолітньої дитини та дружини, яка в даний час не працевлаштована, є надмірним тягарем для нього і розстрочення судового рішення відповідатиме принципам справедливості та гуманності.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (48,48%), а саме в сумі 1301 грн 20 коп.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-82, 89, 141, 206, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості у розмірі 27 313 грн. 18 коп.

Розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості, та призначити стягнення 6 (шістьма) рівними платежами щомісячно до повної сплати боргу, а саме призначити стягнення у розмірі 4 552 грн. 20 коп. щомісячно з моменту набрання вказаним рішенням законної сили.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1301 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька