ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/4519/23 Номер провадження 22-ц/814/1599/24Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

розглянула в порядку письмового у м. Полтаві апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Ярошенко Світлани Миколаївни на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 січня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 в розмірі частини заробітку.

Вказувала, що вони перебували близько 10 років у фактичних шлюбних відносинах, про те в кожного був на той час зареєстрований шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_4 .

З 23.03.2023 ОСОБА_2 зараховано до В/Ч НОМЕР_1 ЗСУ, який під час служби в ЗСУ допомагав їм з донькою матеріально, регулярно перераховував кошти.

20.05.2023 ОСОБА_2 зник без вісти під час виконання бойового завдання.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 січня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення аліментів, місцевий суд вказав, що зважаючи на статус ОСОБА_2 , як безвісти зниклого військовослужбовця, аліменти в порядку судового наказу стягуватись з нього не будуть, оскільки згідно норм спеціального закону, вони будуть обраховуватись як частка грошового забезпечення військовослужбовця, право на отримання якого врегульовано положеннями Закону Україна «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Не погодившись з ухвалою суду, представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ярошенко С.М. оскаржила її в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати ухвалу суду та направити справу до суду для продовження розгляду.

Зазначала, що враховуючи нормативно-правові акти, що регулюють виплати грошового забезпечення військовослужбовців які зникли безвісти, малолітня дитина народжена поза шлюбом, може претендування лише на отримання аліментів.

Також зазначала, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення останньої.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , як безвісти зниклого військовослужбовця.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність заяви нормам статей 161, 163 ЦПК України, оскільки заявником не вірно зазначено місце проживання боржника та зважаючи на наявність в нього офіційної сім`ї, підлягає з`ясуванню коло заінтересованих осіб в даній справі, які наділені правом на отримання грошового забезпечення військовослужбовця згідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Згідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Судом було встановлено, що вказана у заяві адреса платника аліментів не відповідає фактичним даним, оскільки з відповіді на запит суду Великобудищанська сільська рада повідомила, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 . Додатково зазначено, що згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісти 20 травня 2023 року під час ближнього бою в районі нанесеного пункту Григорівка Донецької області при виконанні бойового завдання.

Окрім того, додатком до повідомлення Великобудищанська сільська рада повідомила, що ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

Таким чином, на час звернення з вказаною заявою про видачу судового наказу ОСОБА_2 мав статус зниклого без вісті військовослужбовця.

Прийнявши до уваги вказаний факт, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що згідно до чинного законодавства за зниклим без вісті військовослужбовцем зберігається грошове забезпечення, право на отримання якого мають члени його сім`ї.

В такому випадку, сума аліментів, яка підлягає стягненню, має додаватись до розміру частки грошового забезпечення зниклого безвісті військовослужбовця, на яке така особа має право.

Врахувавши, що зниклий безвісті військовослужбовець ОСОБА_2 мав офіційно іншу сім`ю, на членів якої поширюється право отримання його щомісячного грошового забезпечення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність встановлення кола таких осіб, які мають бути залучені до справи як заінтересовані особи, шо виключає можливість розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку наказного провадження в розумінні п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на порушення норм процесуального права, наявність яких тягне скасування судового рішення.

В даному випадку, судом першої інстанції вірно взято до уваги необхідність встановлення кола осіб, які як члени сім`ї мають право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісті військовослужбовця, який в такому випадку не може мати процесуальний статус платника аліментів в розумінні положень ст. 161 ЦПК України,

Врахувавши, що обов`язковою умовою безспірної видачі судового наказу є відсутність необхідності залучення заінтересованих осіб, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у видачі судового наказу.

В даному випадку твердження апелянта фактично зводяться до незгоди з таким процесуальним рішенням місцевого суду, яке вони заперечують необхідністю утримувати малолітню дитину, яка потребує матеріального забезпечення зі сторони свого батька.

Відхиляючи вказані доводи апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, що заявник ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до суду в передбаченому законом порядку з вимогою про стягнення аліментів з урахуванням необхідності встановлення кола заінтересованих осіб, які мають бути в такому випадку залучені до справи як особи, котрі отримують щомісячне грошове забезпечення зниклого безвісті військовослужбовця.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду, як постановленої з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. 367, ч.1 п. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Ярошенко Світлани Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 березня 2024 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна