Справа №463/8617/22
Провадження №2/463/131/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовомОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення коштів. Просить ухвалити рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором №22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008р. за грудень місяць 2021 року в розмірі 11625,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 977531грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Личаківського районного суду м.Львова від 07.10.2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12.02.2015 року, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно стягнуто заборгованість за договором № 22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 року, що складалася з 12500,00 грн. тіла кредиту, 20972,25 грн. процентів за користування кредитом та 12500,00 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а всього в сумі 45972,25 грн. На даний час рішення суду звернуто до примусового виконання та виконується щодо кожного із відповідачів у Личаківському, Сокальському та Самбірському відділах державної виконавчої служби. Однак, відповідачі ухиляються від виконання рішення суду, заборгованість по договору кредиту не погасили та допустили прострочення виконання грошового зобов`язання за договором кредиту. Відповідно до п.4.3 кредитного договору просить стягнути з відповідачів додаткові проценти за користування кредитом в розмірі 11625,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 977531,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, заявою до суду просить справу слухати у його відсутності і позов задоволити в повному обсязі. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подавали. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечив.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив таке.

Між кредитною спілкою «Либідь» в особі Львівської філії та ОСОБА_2 04.04.2008 року укладено кредитний договір «22/2008 ЛФ, згідно якого відповідачу надано кредит на суму 20000грн. на строк до 04.04.2010 року зі сплатою за користування кредитними коштами 0,13699% від суми залишку кредиту, за кожен день користування.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07.10.2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12.02.2015 року, встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 04.04.2008 року між КС «Либідь» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено договори поруки, згідно яких останні зобов`язались відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору. Згідно з договором про відступлення права вимоги від 29.03.2013 року, до ОСОБА_1 перейшло право вимоги до боржників за даним кредитним договором. Даним рішенням суду стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за договором №22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 року, що складалася з 12500 грн. тіла кредиту, 20972,25 грн. процентів за користування кредитом та 12500 пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а всього в сумі 45972,25 грн.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає встановленим, і таким, що не підлягає доказуванню у даному судовому процесі, факт наявності у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарного грошового зобов`язання перед позивачем, що випливає з умов договору № 22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 року.

Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, як встановлено судом, на даний час відповідачами грошове зобов`язання за умовами кредитного договору перед позивачем не погашене, рішення суду про стягнення кредитної заборгованості перебуває у різних виконавчих службах на стадії примусового виконання, проте на даний час не виконане.

Відповідно до п.4.3 кредитного договору №22/2008ЛФ від 04.04.2008 року в разі виникнення заборгованості в погашенні кредиту та/або процентів за користування кредитом, через 14 днів з дня обумовленої дати сплати, наведеної в п.5.1 даного договору, позичальник сплачує додаткові проценти за користування коштами кредитодавця в розмірі 3% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 5.1 кредитного договору передбачений графік погашення кредиту та процентів за користування ним.

Виходячи з характеру такого виду відповідальності позичальника, сплата цих коштів є неустойкою, що встановлено рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07.10.2014 року і що, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Пункт 2.1 кредитного договору визначає строк його дії з 04.04.2008 року до 04.04.2010 року і діє до повного виконання зобов`язань позичальником.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положенням ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 надав розрахунок додаткових процентів за користування коштами кредитодавця в розмірі 3% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом за грудень 2021 року в розмірі 11625,00 грн.

Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 та від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16ц.

Враховуючи те, що строк дії кредитного договору №22/2008ЛФ від 04.04.2008 року закінчився 04.04.2010 року, позивач ОСОБА_1 скористався своїм правом на повернення кредиту, звернувшись з відповідним позовом до суду та пред`явивши вимоги до позичальника та поручителів, по яких ухвалено судові рішення, що набрали законної сили, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів пені (додаткових процентів) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за грудень 2021 року в розмірі 11625,00 грн. на підставі п.4.3 кредитного договору, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

в задовленні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення коштів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 08.04.2024 року.

Суддя Н.В. Нор