Справа № 211/160/24
Провадження № 2/211/1063/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 квітня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

при секретарі Зоріній С.М.

у відсутність сторін, розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, просила суд визначити, що частки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у спільному майні, а саме - у житловому будинку з господарчими спорудами, який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 65, 0 кв. м., житловою площею 53, 0 кв. м., Літня кухня - Б, Гараж - Д, Сарай - Е, Вбиральня - Ж, Водо колонка - І, Замощення - ІІ, Огорожа № 1, за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/2 частині. Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку у житловому будинку з господарчими спорудами, який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 65, 0 кв. м., житловою площею 53, 0 кв. м., Літня кухня - Б, Гараж - Д, Сарай - Е, Вбиральня - Ж, Водо колонка - І, Замощення - ІІ, Огорожа № 1, за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частку у житловому будинку з господарчими спорудами, який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 65, 0 кв. м., житловою площею 53, 0 кв. м., Літня кухня - Б, Гараж - Д, Сарай - Е, Вбиральня - Ж, Водо колонка - І, Замощення - ІІ, Огорожа № 1, за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати по справі залишити за позивачем.

В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про смерть № 683, свідоцтво серія НОМЕР_1 , копія свідоцтва про смерть долучається до позовної заяви.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис 298, свідоцтво серія НОМЕР_2 , копія свідоцтва про смерть долучається до позовної заяви. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що, підтверджується копією свідоцтва про одруження, згідно до якого, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб 06 грудня 1953 року, актовий запис про одруження № 1388 , шлюб зареєстрований Дзержинським рай бюро ЗАГС міста Кривого Рогу, копія свідоцтва про одруження долучається до позовної заяви.

У шлюбі народилась донька - позивач по справі - ОСОБА_1 , актовий запис про народження № 1131, копія свідоцтва про народження долучається до позовної заяви.

16 травня 1981 року позивач уклала шлюб, який було зареєстровано Дзержинським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу , актовий запис про шлюб № 489 , та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

За життя, батько позивача - ОСОБА_6 склав заповіт, який було посвідчено 08 грудня 2006 року державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори - Артеменко Л.М. за реєстровим номером 1-6140, яким заповів все своє майно - своїй дочці - ОСОБА_1 , копія заповіту долучається до позовної заяви.

В період спільного подружнього життя, батьки позивача набули на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 24 жовтня 1953 року, Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером № 336 та акту прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної Ради депутатів трудящих № 223 від 01.07.1959 у власність житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: АДРЕСА_1 ( за документом вказано АДРЕСА_1 , згідно акту готовності - АДРЕСА_1 ), вказане майно належним чином зареєстроване КП ДОР « Криворізьке БТІ», що підтверджується реєстраційним посвідченням та архівною довідкою, яа долучається до позовної заяви. Протягом спільного життя батьки реконструювали будинок відповідно до вимог будівельних норм, облаштовували його для спільного життя, розбіжність в написанні адреси житлового будинку, обумовлена на думку позивача впорядкуванням найменування вулиці та будинків під час їх будівництва. Згідно до відомості про технічний стан, виготовленої КП ДОР « Криворізьке БТІ» та технічного паспорту, самочинно збудованого будівництва немає, житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з :

Житлового будинку А-1 загальною площею 65, 0 кв. м., житловою площею 53, 0 кв. м. , Літня кухня - Б, Гараж - Д, Сарай - Е, Вбиральня - Ж, Водо колонка - І, Замощення - ІІ, Огорожа № 1. Окрім того, за життя, батькові позивача належала земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 0643 га, кадастровий номер : 03:241:0003, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 047910, виданий 25 травня 2004 Криворізькою міською радою Дніпропетровської області на підставі рішення міської ради № 1308 від 13.11.2003.

Оскільки батьки позивача перебували у шлюбі, вказане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності, договори про поділ спільного майна подружжя за життя між ними не укладалися, частки у спільному майні є рівними. Батьки позивача, перебували у шлюбі, спадкове майно було набуто під час шлюбу, частки у спільному майні подружжя є рівними та становлять по 1/2 частці, після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , покійна мати позивача до нотаріуса не звертався, але фактично спадщину прийняла, оскільки була зареєстрована разом з чоловіком за вказаною адресою, в свою чергу позивач після смерті батька з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса звернулась. Після смерті батька єдиним спадкоємцем є позивач по справі, яка подала заяву про прийняття спадщини за законом. Після смерті батька та матері позивач звернулася до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та задля видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

27 грудня 2023 року державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 на земельну ділянку , за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 0643 га, кадастровий номер : 03:241:0003, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом долучається до позовної заяви. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за житловий будинок з господарчими побудовами після смерті матері та батька, позивачу було відмовлено та видано 27 грудня 2023 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій нотаріус вказує, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та видати свідоцтво про право спадщину за законом на належну частку житлового будинку після смерті матері - ОСОБА_3 , оскільки вказане майно було придбане в період зареєстрованого шлюбу, а оскільки обидва з подружжя померлі, видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті обох з подружжя не передбачено, окрім того, нотаріус вказує у постанові по відмову у вчиненні нотаріальної дії, про те, що в наданих позивачем документах, які посвідчують право власності на спадкове майно - житловий будинок наявні розбіжності щодо адреси, а саме, в договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності , посвідчений державним нотаріусом Третьої КНК від 24.10.1953 року за номером 21, а реєстраційне посвідчення, видане 27.12.1961 року Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації на адресу: АДРЕСА_1 , зі вказаних підстав, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 грудня 2023 року, якою рекомендовано позивачу звернутися до суду задля визначення частки подружжя у спільному майні та визнання права власності за спадкоємцем на спадкове майно. За життя батько позивача заповіт склав заповіт, який є чинний та не скасований, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батьків, вказані обставини, будуть підтверджені матеріалами спадкової справи, клопотання про витребування якої долучається до позовної заяви. Таким чином, беручи до уваги відмову нотаріуса у видачі спадщини, враховуючи смерть власників спадкового майна єдиний спосіб оформити спадщину після смерті батьків - це звернення до суду з даним позовом, а право спадкодавиці на вказане майно не підлягає жодним сумнівам та підтверджується відповідними документальними доказами.

Ухвалою суду від 19 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Кафтасьєва Г.В. до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає.

Представник Довгинцівської районної в місті ради Н.В. Таборовець до суду надала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Заперечень щодо вимог позивачів про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом не мають, за відсутності інших спадкоємців.

Суд, враховуючи вимоги частини першоїстатті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про смерть № 683, свідоцтво серія НОМЕР_1 , копія свідоцтва про смерть долучається до позовної заяви.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис 298, свідоцтво серія НОМЕР_2 , копія свідоцтва про смерть долучається до позовної заяви. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що, підтверджується копією свідоцтва про одруження, згідно до якого, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб 06 грудня 1953 року, актовий запис про одруження № 1388 , шлюб зареєстрований Дзержинським рай бюро ЗАГС міста Кривого Рогу, копія свідоцтва про одруження долучається до позовної заяви.

У шлюбі народилась донька - позивач по справі - ОСОБА_1 , актовий запис про народження № 1131, копія свідоцтва про народження долучається до позовної заяви.

16 травня 1981 року позивач уклала шлюб, який було зареєстровано Дзержинським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу , актовий запис про шлюб № 489 , та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

За життя, батько позивача - ОСОБА_6 склав заповіт, який було посвідчено 08 грудня 2006 року державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори - Артеменко Л.М. за реєстровим номером 1-6140, яким заповів все своє майно - своїй дочці - ОСОБА_1 , копія заповіту долучається до позовної заяви.

В період спільного подружнього життя, батьки позивача набули на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 24 жовтня 1953 року, Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером № 336 та акту прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної Ради депутатів трудящих № 223 від 01.07.1959 у власність житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: АДРЕСА_1 ( за документом вказано АДРЕСА_1 , згідно акту готовності - АДРЕСА_1 ), вказане майно належним чином зареєстроване КП ДОР « Криворізьке БТІ», що підтверджується реєстраційним посвідченням та архівною довідкою, яа долучається до позовної заяви. Протягом спільного життя батьки реконструювали будинок відповідно до вимог будівельних норм, облаштовували його для спільного життя, розбіжність в написанні адреси житлового будинку, обумовлена на думку позивача впорядкуванням найменування вулиці та будинків під час їх будівництва. Згідно до відомості про технічний стан, виготовленої КП ДОР « Криворізьке БТІ» та технічного паспорту, самочинно збудованого будівництва немає, житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з :

Житлового будинку А-1 загальною площею 65, 0 кв. м., житловою площею 53, 0 кв. м. , Літня кухня - Б, Гараж - Д, Сарай - Е, Вбиральня - Ж, Водо колонка - І, Замощення - ІІ, Огорожа № 1. Окрім того, за життя, батькові позивача належала земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 0643 га, кадастровий номер : 03:241:0003, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 047910, виданий 25 травня 2004 Криворізькою міською радою Дніпропетровської області на підставі рішення міської ради № 1308 від 13.11.2003.

Оскільки батьки позивача перебували у шлюбі, вказане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності, договори про поділ спільного майна подружжя за життя між ними не укладалися, частки у спільному майні є рівними. Батьки позивача, перебували у шлюбі, спадкове майно було набуто під час шлюбу, частки у спільному майні подружжя є рівними та становлять по 1/2 частці, після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , покійна мати позивача до нотаріуса не звертався, але фактично спадщину прийняла, оскільки була зареєстрована разом з чоловіком за вказаною адресою, в свою чергу позивач після смерті батька з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса звернулась. Після смерті батька єдиним спадкоємцем є позивач по справі, яка подала заяву про прийняття спадщини за законом. Після смерті батька та матері позивач звернулася до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та задля видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

27 грудня 2023 року державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 на земельну ділянку , за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 0643 га, кадастровий номер : 03:241:0003, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом долучається до позовної заяви. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за житловий будинок з господарчими побудовами після смерті матері та батька, позивачу було відмовлено та видано 27 грудня 2023 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій нотаріус вказує, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та видати свідоцтво про право спадщину за законом на належну частку житлового будинку після смерті матері - ОСОБА_3 , оскільки вказане майно було придбане в період зареєстрованого шлюбу, а оскільки обидва з подружжя померлі, видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті обох з подружжя не передбачено, окрім того, нотаріус вказує у постанові по відмову у вчиненні нотаріальної дії, про те, що в наданих позивачем документах, які посвідчують право власності на спадкове майно - житловий будинок наявні розбіжності щодо адреси, а саме, в договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності , посвідчений державним нотаріусом Третьої КНК від 24.10.1953 року за номером 21, а реєстраційне посвідчення, видане 27.12.1961 року Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації на адресу: АДРЕСА_1 , зі вказаних підстав, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 грудня 2023 року, якою рекомендовано позивачу звернутися до суду задля визначення частки подружжя у спільному майні та визнання права власності за спадкоємцем на спадкове майно. За життя батько позивача заповіт склав заповіт, який є чинний та не скасований, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батьків, вказані обставини, будуть підтверджені матеріалами спадкової справи, клопотання про витребування якої долучається до позовної заяви.

Згідно рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 16.02.2024 року № 64 житловому будинку з надвірними побудовами присвоєно поштову адресу, АДРЕСА_1 . Та ОСОБА_1 звернутися до суб`єкта державної реєстрації речових прав на нерухоме майно для внесення відповідних змін, до 31.03.2024 року виготовити та встановити аншлаги з назвою вулиці та номером будинку.

Таким чином, беручи до уваги відмову нотаріуса у видачі спадщини, враховуючи смерть власників спадкового майна єдиний спосіб оформити спадщину після смерті батьків - це звернення до суду з даним позовом, а право спадкодавиці на вказане майно не підлягає жодним сумнівам та підтверджується відповідними документальними доказами.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому нерухоме майно, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Так, відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. . Окрім того, ст. 70 СК України також твердить про те, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб ( співвласників), належить їх на праві спільної власності. Ст. 368, 372 ЦК України визначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них в праві власності є сумісною власністю, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому нерухоме майно, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У статті 1216, 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і е припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, за життя батьки позивача набули у спільну сумісну власність домоволодіння , частки у спільному майні у кожного з них є рівними, позивач вчасно звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому, єдиним шляхом оформлення спадщини є звернення до суду зі вказаним позовом. За вказаних обставин, враховуючи такий загальний принцип засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, очевидно, що будь-яким іншим чином, аніж визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно - житловий будинок, захистити інтереси позивача не є можливим.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно частини першоїстатті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.321,1216,1218,1261,1268,1269,1270,1296 ЦК України, ст.ст.10,12,13,81,141,263,265,280 ЦПК України,суд

ухвалив:

Позов - задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у спільному майні, а саме - у житловому будинку з господарчими спорудами, який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 65, 0 кв. м., житловою площею 53, 0 кв. м., Літня кухня - Б, Гараж - Д, Сарай - Е, Вбиральня - Ж, Водо колонка - І, Замощення - ІІ, Огорожа № 1, за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/2 частині.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку у житловому будинку з господарчими спорудами, який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 65, 0 кв. м., житловою площею 53, 0 кв. м., Літня кухня - Б, Гараж - Д, Сарай - Е, Вбиральня - Ж, Водо колонка - І, Замощення - ІІ, Огорожа № 1, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частку у житловому будинку з господарчими спорудами, який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 65, 0 кв. м., житловою площею 53, 0 кв. м., Літня кухня - Б, Гараж - Д, Сарай - Е, Вбиральня - Ж, Водо колонка - І, Замощення - ІІ, Огорожа № 1, за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 квітня 2024 року.

Суддя: Н. О. Сарат