Справа № 2-86/11
Провадження № 8/522/5/24
УХВАЛА

29 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 червня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа Військова частина НОМЕР_1 , про визнання недійсним ордеру та записів в ньому, виселення, зобов`язання вчинити певні дії, визнати недійсними записи в документах реєстраційного обліку, зобов`язання привести квартиру в належний стан, вселення та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулись 02.11.2016 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 червня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа Військова частина НОМЕР_1 , про визнання недійсним ордеру та записів в ньому, виселення, зобов`язання вчинити певні дії, визнати недійсними записи в документах реєстраційного обліку, зобов`язання привести квартиру в належний стан, вселення та стягнення судових витрат (т. 11, а.с. 157-163).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.07.2017 року, у задоволені заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2013 року відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 27.09.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2017 року про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2013 року.

Розгляд справи було призначено на 18.12.2018 року

Проте 30.11.2018 року справу було направлено на розгляд до Верховного суду у зв`язку з розглядом касаційних скарг за іншими провадженнями.

Справа знаходилась на розгляді в Одеському апеляційному суді.

Розгляд справи призначено на 13.04.2023 року.

У судове засідання 13.04.2023 року сторони не з`явилися, від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, інші учасники про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 24.05.2023 року.

У судове засідання 24.05.2023 року з`явився ОСОБА_1 , просив визнати явку обов`язковою і допитати ОСОБА_7 у судовому засіданні, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи.

Протокольною ухвалою через відсутність повідомлення щодо в/ч, та ОСОБА_8 ОСОБА_6 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 розгляд справи відкладено на 04.07.2023 року.

До суду 03.07.2023 року від ОСОБА_1 надійшли пояснення (а.с. 165-168 т. 16)

У судове засідання 04.07.2023 року з`явився ОСОБА_1 , просив відкласти розгляд справи. Від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі. Інші учасники про причини неявки суд не повідомили.

Протокольною ухвалою суд у зв`язку з відсутністю відомостей про сповіщення всіх учасників процесу відклав розгляд справи на 07.09.2023 року.

У судове засідання 07.09.2023 року з`явився ОСОБА_1 , просив відкласти розгляд справи, оскільки явка ОСОБА_5 на його переконання є обов`язковою. Від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі. Інші учасники про причини неявки суд не повідомили.

Протокольною ухвалою суд заважив, що всі відповідачі, окрім ОСОБА_5 , повідомлені належним чином, однак у зв`язку з відсутністю належного повідомлення на ОСОБА_5 відклав розгляд справи на 18.10.2023 року.

На виконання запиту за вх. № 79063/23 від 11.09.2023 року Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Приморський районний суд м. Одеси 20.09.2023 року направив матеріали цивільної справи № 2-86/11.

07.12.2023 року цивільна справа № 2-86/11 була повернута до Приморського районного суду м. Одеси, передана судді Домусчі Л.В.

Розгляд справи призначено на 13.02.2024 року.

У судове засідання 13.02.2024 року з`явився ОСОБА_1 , просив відкласти розгляд справи, оскільки явка ОСОБА_5 є обов`язковою. Від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі. Інші учасники про причини неявки суд не повідомили.

Протокольною ухвалою суд у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення або невручення судових повісток родина ОСОБА_5, розгляд справи відкладено на 15.03.2024 року.

У судове засідання 15.03.2024 року з`явилися ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 , інші учасники повідомлені належним чином, окрім ОСОБА_8 ОСОБА_6 ОСОБА_5 , та від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі. Інші учасники про причини неявки суд не повідомили.

Протокольною ухвалою суд у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Одесі та Одеській області оголосив перерву до 29.03.2024 року.

До суду 27.03.2024 року від ОСОБА_1 надійшли пояснення.

До суду 29.03.204 року від ОСОБА_5 надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів, щодо процесу забезпечення житлом.

У судове засідання 29.03.2024 року з`явилися ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 , інші учасники повідомлені належним чином, від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі.

Від ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи її відсутності. Інші учасники про причини неявки суд не повідомили.

ОСОБА_5 зазначив, що його дружина ОСОБА_6 наразі хворіє та не змогла подати заяву про розгляд справи за її відсутності, однак вона та ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомленні про розгляд справи належним чином.

ОСОБА_1 заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_7 , оскільки він вважає, що він є головним учасником даного процесу.

Протокольною ухвалою згідно ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України з метою процесуальної економії часі та враховуючи тривалість розгляд у справи у зв`язку з неявкою відповідачів суд ухвалив провести судове засідання у відсутності інших учасників з метою надання можливості зявившимся учасниками справи надати свої пояснення, після чого оголосити перерву для повторного виклику учасників та при цьому всі учасники процесу будуть мати можливість надати свої додаткові пояснення.

Після чого ОСОБА_1 заявив усне клопотання про відвід головуючій судді Домсчі Л.В. та просив оголосити перерву, в обґрунтування якого зазначив, що учасники справи належним чином не повідомлені про даті час та місце проведення судового засідання, категорично заперечував щодо слухання справи та можливості надавати пояснення, а просив відкласти судове засідання. Вважає суддю упередженою.

Відповідач ОСОБА_5 заперечував проти клопотання про відвід головуючого судді, оскільки саме заявник- ОСОБА_1 є упередженим, та зазначив, що ОСОБА_1 на його думку зловживає своїми процесуальними правами, та не надає навіть можливості заявити клопотання про долучення доказів, та надати свої пояснення.

Протокольною ухвалою суд оголосив перерву на 20 хвилин для надання можливості подання письмової заяви про відвід головуючого судді Домусчі Л.В.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про відвід головуючого судді, оскільки відповідачі не повідомлені належним чином, також порушено норми процесуального права під час судового засідання, суддя не виходила до нарадчої кімнати та прийняла рішення розглядати справу за відсутності інших учасників, що свідчить про упередженість судді. Просив клопотання задовольнити.

Суд, виходячи з матеріалів справи, та пояснення учасників справи, вважає, що відвід судді є безпідставним.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу(ч. 3 ст. 40 ЦПК України).

За умовами ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України.

Частина 1 ст. 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Суд не погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 з приводу упередженості судді, оскільки викладені обставини жодними доказами не дають висновку про упередженість.

Крім того суд вважає, що така заява виникла лише після проголошення протокольної ухвали щодо початку розгляду заяви.

Таким чином заявник ОСОБА_1 фактично не згоден з процесуальним рішенням суду щодо розгляду справи за відсутності інших учасників справи.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу. Також рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим, не вбачаючи об`єктивного критерію, а саме: наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності суду при вирішенні процесуальних питань, суд вважає, що непогодження представника позивача з процесуальною дією суду - не може бути підставою для відводу суддів - ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Прийняття суддею відповідних процесуальних документів та вчинення інших процесуальних дій під час розгляду справи, не є підставою для відводу судді в контексті ст. 36 ЦПК України та не можуть оціночно визначатись, як сумніви у її об`єктивності та упередженості при розгляді цивільної справи, а можуть бути вирішенні у визначеному процесуальним законодавством порядку шляхом оскарження винесених судом процесуальних документів.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід головуючого судді.

Будь-яких інших належних та допустимих підстав для відводу судді заявником зазначено не було.

Таким чином з огляду на положення ч.4 ст.36, ст. 40 ЦПК України, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та залишає його без задоволення, при цьому підстав для передачі даної заяви на розгляд іншому судді не вбачає, оскільки заява надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до засідання (а саме під час судового засідання).

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 89, 126, 258-260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Домусчі Л.В.

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від рішення суду та набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду виготовлено 01.04.2024 року.

Суддя Домусчі Л.В.