Провадження №2-др/523/4/24
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
"25" березня 2024 р.
Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Кисельова В.К.,
за участі секретаря судових засідань Дзюби Г.І.,
розглянувши заяву адвоката позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРОВОЛЬСЬКОГО 151/4» - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат,-
08.01.2024 р. представник позивача адвокат Бороган В.В. звернувся з заявою про розподіл судових витрат та просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСББ «ДОБРОВОЛЬСЬКОГО 151/4» судові витрати - винагороду адвоката у сумі 5000,00 грн.
В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вказував на те, що про прийняте рішення йому стало відомо 11.12.2023 р. В позові він зазначав про попередній (орієнтовний) розрахунок понесених судових витрат витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. У зв`язку з тим, що повний текст рішення було складено 11.12.2023р., тому, на думку адвоката, заява подана вчасно, на підтвердження чого надав квитанцію №10700267 поштової служби «Е-Пост» від 11.12.2023р. На підтвердження вищевказаної суми до матеріалів справи додано Акт приймання-передачі виконаної роботи по Договору про надання правової допомоги від 30.06.2023р. та копію Договору про надання правової допомоги від 30.06.2023р.
Сторони в судове засідання не з`явилися. Від адвоката Борогана В.В. надійшла заява про розгляд заяви про стягнення судових витрат за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 та 3-я особа-Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з`явилась, повідомлені про дату, місце та час судового засідання, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надійшло
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
За змістом позовних вимог позивач просив також стягнути на його користь судові витрати та зазначено їх попередній (орієнтовний) розрахунок, а саме: витрати на правову допомогу на суму 5000 грн., на підтвердження чого надав Акт приймання-передачі виконаної роботи по Договору про надання правової допомоги від 30.06.2023р. та копію Договору про надання правової допомоги від 30.06.2023р. Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Як судом встановлено, про стягнення судових витрат позивачем було заявлено у позові, а згідно Акту приймання-передачі виконаної роботи по Договору про надання правової допомоги від 30.06.2023р. в якому зазначено, що відповідно до вимог п.2.1, 4.1 Договору, адвокатським бюро виконані, а клієнтом прийняті наступні роботи: усна консультація,, вивчення документів, формування правової позицція розраховано вартість отриманих послуг:
Однак при ухваленні вищевказаного рішення, судом не було розглянуто вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.
Згідно з договором про надання юридичних послуг від 30 червня 2023 адвокатське бюро «БОРОГАН» та ОСББ «Добровольського 151/4» уклали договір, предметом якого є надання ОСОБА_1 відплатних юридичних послуг на тимчасовій, професійній основі.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно акту від 11.12.2023р. приймання передачі до Договору про надання правової допомоги від 30.06.2023р.надання послуг №1 від 08.09.2023 року, загальна вартість виконаних робіт за договором про надання юридичних послуг від 30.06.2023р. року адвокатська винагорода склала 5000 грн., які представник позивача просить суд стягнути з відповідача.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України, в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких позивач має заперечення і приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат на правову допомогу. Разом з тим, проаналізувавши надані докази, суд звертає увагу на те, що позов ОСББ «Добровольського 151/4» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг було задоволено частково.
Керуючись ст. 260,261,270 ЦПК України суд, -
Заяву адвоката позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРОВОЛЬСЬКОГО 151/4» - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРОВОЛЬСЬКОГО 151/4» до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської Ради, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, три відсотки річних та інфляційних втрат.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня підписання повного додаткового рішення.
Суддя: В.К. Кисельов
Додаткове рішення підписано 29.03.2024 року