Справа № 570/4097/21
Номер провадження 2/570/22/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Пилипчук Л.М.

представників відповідача - адвокатів Карпець О.В. та Солімчука І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що за час перебування з відповідачем у шлюбі як за спільні кошти і зусилля, так і за її особисті кошти сторонами було набуте майно. Шлюб з відповідачем було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 17 січня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 28.

15.01.2007 року відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В. (реєстровий номер 74) ОСОБА_2 було набуто у власність житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями та порудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 - житловою площею 22,4 кв.м., загальною 56,9 кв.м. та розташований на земельній ділянці площею 0,130 га. Відповідно до договору купівлі продажу від 15.01.2007р. посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В. (реєстровий номер 76) ОСОБА_2 було набуто у власність земельну ділянку площею 0,130 га., кадастровий номер 060000080 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В той самий день - 15.01.2007р. продавцем вищезазначеної нерухомості - ОСОБА_3 було надано позивачці ОСОБА_4 право розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном, яке знаходиться в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, відповідна довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В.

В подальшому 15 травня 2007 року відповідно до договору купівлі- продажу, посвідченого Рівненською районною державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-616 було сторонами набуто у власність земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 060000079 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Окрім того, у 2011 році сторонами було придбано автомобіль РЕUGЕОТ Вохег Grew Cab L2Н22008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Щодо придбання житлового будинку АДРЕСА_1 житловою площею 22,4 кв.м., загальною 56,9 кв.м., позивачка зазначає, що для придбання зазначеної нерухомості, в січні 2007 року, нею було отримано від її батьків кошти, що еквівалентні 7000,00 дол.США. Рішенням № 206 від 02 серпня 2007 року виконавчого комітету Великожитинської сільської ради Рівненського району, Рівненської області було надано відповідачу дозвіл на будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 після цього було було повністю знесено старий будинок загальною площею 59,6 кв.м., житловою - 22,4 кв.м., (що, в т.ч., підтверджується повідомленням Рівненського ОБТІ № 9982 від 25.09.2017р.) та у 2007 році було закладено фундамент для будівництва нового будинку. Поступово разом з відповідачем вони його будували. Зокрема в 2008 році - звели перший поверх, в 2009 - другий поверх та в 2011 році, після того, як позивачка продала належну їй на праві особистої приватної власності квартиру АДРЕСА_2 сторони змогли добудувати будинок та провести в ньому оздоблювальні роботи, купити автомобіль. У 2017 році відповідач ОСОБА_2 захворів та практично всі турботи і за ним, і за їхнє матеріальне забезпечення лягло на плечі позивачки. У 2018 році нею було придбано всі необхідні меблі та сторони вселилися у новий будинок - загальною площею 172,4 кв.м., житловою 87,8 кв.м. та у 2018 році зазначений будинок було введено в експлуатацію, що в т.ч., підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 113827279 від 13.02.2018р. В 2019 році вона отримала в борг у брата ОСОБА_5 кошти в сумі 3000 дол.США, які були використані для проведення оздоблювальних робіт прилеглої території та враховуючи те, що відповідач втратив працездатність, повернення даної суми лягло на неї одноособово. У зв`язку з чим, для погашення боргу позивачка була змушена продати гараж, який належав їй на праві особистої приватної власності.

Відтак, вищезазначений будинок був придбаний та будувався за спільні кошти подружжя, а тому, позивачка вважає, що він входить до складу спільного майна подружжя, та просить суд:

1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею - 172,4 кв.м., житловою площею - 87,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246 та земельну ділянку площею 0,130 га., яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 060000080 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.;

2. В порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 :

- право власності 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею - 172,4 кв.м., житловою площею - 87,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246;

- право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,130 га., яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :06:000:0080 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.;

- право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,06 га. яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :06:000:0079 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

- право власності на 1/2 автомобіля РЕUGЕОТ Вохег Grew Cab L2Н2, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

09.09.2021 ухвалою суду вжито заходів забезпечення позову.

08.10.2021 року ухвалою суду відстрочено позивачці сплату судового збору у розмірі 8434,19 грн., але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

11.10.2021 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження у справі.

06.06.2022 року ухвалою суду призначено судову оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручено експертам Рівненського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ( 33013, вул. Небесної Сотні, 10, м. Рівне).

19.01.2023 ухвалою суду відновлено провадження у справі.

20.02.2023 надійшла заява про збільшення позовних вимог, однак в судовому засіданні 21.03.2023 представник позивачки не просила про її прийняття.

21.03.2023 ухвалою суду призначено судову оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручити експертам Рівненського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ( 33013, вул. Небесної Сотні, 10, м. Рівне).

12.09.2023 ухвалою суду відновлено провадження у справі.

Згідно висновку експертів №1525-Е від 01.09.2023, дійсна ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею - 172,4 кв.м., житловою площею - 87,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , станом на 16.08.2023 становить 3 223 718 грн. без ПДВ; дійсна ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1300 га., яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :06:000:0080 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд станом на 16.08.2023 становить 324 272 грн без ПДВ; дійсна ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0600 га, яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :06:000:0079 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства станом на 16.08.2023 становить 65004 грн.

10.10.2023 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено судовий розгляд.

Ухвалою суду від 08.01.2024 р. поновлено строк на подання доказу до суду.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Пилипчук Л.М. позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити.

В судовому засіданні представники відповідача адвокати Карпець О.В. та ОСОБА_6 позовні вимоги визнали частково.

Під час розгляду справи її учасники повідомляли суд про вжиття заходів щодо мирного врегулювання спору, однак такого не відбулося.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 15.01.2007 року відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В. (реєстровий номер 74) ОСОБА_2 було набуто у власність житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 - житловою площею 22,4 кв.м., загальною 56,9 кв.м. та розташований на земельній ділянці площею 0,130 га.

Відповідно до договору купівлі продажу від 15.01.2007р. посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В. (реєстровий номер 76) ОСОБА_2 було набуто у власність земельну ділянку площею 0,130 га., кадастровий номер 060000080 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Про що свідчить Державний акт серія ЯЕ № 236445, виданий ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

15.01.2007р. продавцем вищезазначеної нерухомості - ОСОБА_3 надано позивачці ОСОБА_4 право розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном, яке знаходиться в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, відповідна довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В.

Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.01.2007 р., який зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво НОМЕР_3 ).

У подальшому 15 травня 2007 року відповідно до договору купівлі- продажу посвідченого Рівненською районною державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-616 було відповідачем ОСОБА_2 набуто у власність земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 060000079 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Про що свідчить Державний акт серія ЯЕ № 236446, виданий ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

Рішенням №206 виконавчого комітету Великожитинської сільської ради від 02.08.2007 надано дозвіл ОСОБА_2 на будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці площею 0,19 га.

Як убачається з відповіді ТСЦ №5641 від 02.12.2023 р. №31/80 аз-17-5641-2023 за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль РЕUGЕОТ Вохег, номерний знак НОМЕР_1 14.12.2011 р.

Згідно повідомлення КП РОБТІ №9982 від 25.09.2017, цегляний будинок в АДРЕСА_1 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 15.01.2017 № 74, знесено.

15.12.2017 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 113827279 від 13.02.2018, на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , заг.площа 172.4 кв.м., житлова 87.8 кв.м., прийнято рішення про державну реєстрацію 13.02.2018 р., власником є ОСОБА_2 , форма власності приватна, розмір частки 1.

Частиною 3 ст.368 ЦК України передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.01.2007 р. (а.с.9).

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає розподілу (статті 60, 69 СК України, ч.З ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

З огляду на наведені положення закону діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, якщо воно набуте ними за час шлюбу, визнання ж такого майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка потребує доведення.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. Зокрема, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи зазначену вище норму права та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Отже, конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Відповідач у заяві вх. 3949 від 05.03.2024 р. вказує, що не має заперечень щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю. Згідно доказів, які знаходяться у справі, таким майном є: земельна ділянка площею 0,06 га, яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :06:000:0079 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та автомобіль РЕUGЕОТ Вохег Grew Cab L2Н2, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 . Інше спірне майно: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами ( АДРЕСА_1 ) та земельна ділянка, кадастровий номер 060000080 не належать до спільної сумісної власності і докази про те, що майно є спільною сумісною власністю відсутні у матеріалах справи.

Судом встановлено, що будівництво вказаного спірного будинку здійснювалося сторонами під час перебування у шлюбі. При цьому, відповідачем не спростовано, що будівництво велося за спільні кошти подружжя. Об`єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, відповідач не надав, а судом їх здобуто не було.

07.02.2018 р. за відповідачем зареєстровано право власності на спірний будинок, рік побудови якого згідно Технічного паспорту 2017 (а.с.22, 25), тобто в період шлюбу сторін у справі, тому суд дійшов висновку, що будинок є спільним майном подружжя, і підлягає поділу в рівних частках. У зв`язку з цим слід визнати за позивачкою право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,130 га, яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 060000080 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, на якій знаходиться спірний будинок, адже відповідно до статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України при переході права власності на будівлі і споруди разом з цими об`єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, що узгоджується з судовою практикою Верховного Суду, а саме постановою від 30.08.2021 р. у справі № 355/1060/16 (провадження № 61-809св21) Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

Разом з цим, судом враховується наступне. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування (п.2.1. рішення Конституційного Суду України від 19.09.2012 № 17-рп/2012).

Суд вважає, що позовні вимоги є доведеними, вказане у позові майно підлягає поділу. Суд дійшов такого висновку, виходячи з норм статтей 60, 70, 71 СК України.

В силу вимог ч.3 ст.172 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як убачається з Висновку експертів за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №1525-Е від 01.09.2023 р. дійсна ринкова вартість спірного житлового будинку становить 3 223 718 грн.; дійсна ринкова вартість земельної ділянки к.н. 060000080 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 324 272 грн.; дійсна ринкова вартість земельної ділянки :06:000:0079 65004 грн.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір, який підлягає до сплати позивачкою ОСОБА_1 , становить 1950,66 грн., виходячи з такого (3 223 718 грн. + 324 272 грн. + 65004 грн. + 299 179 грн. неоспорювана вартість т/з (а.с.39 зворот) = 22585,71 грн. : 2 = 11 292,85 грн. 9342,19 грн. (вже понесений позивачкою судовий збір) = 1950,66 грн.

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнений як особа з інвалідністю I групи, що підтверджується засвідченою представником відповідача адвокатом Карпець О.В. довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ №824029.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя - задоволити повністю.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею - 172,4 кв.м., житловою площею - 87,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246 та земельну ділянку площею 0,130 га, яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 060000080 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 :

- право власності 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею - 172,4 кв.м., житловою площею - 87,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246;

- право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,130 га, яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :06:000:0080 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,06 га, яка розташована в с.Бармаки Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :06:000:0079 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

- право власності на 1/2 автомобіля РЕUGЕОТ Вохег Grew Cab L2Н2, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1950,66 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 22.03.2024 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.