УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 760/17880/21

провадження № 61-1982ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Балюрою Андрієм Станіславовичем, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Михайленко Тетяна Олександрівна, про розірвання трудового договору, видання наказу про звільнення та стягнення вихідної допомоги,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) з позовом, просила:

- визнати трудові правовідносини між нею та відповідачем припиненими, шляхом розірвання трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України, починаючи з 24 травня 2021 року;

- зобов`язати відповідача належним чином оформити звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника з 24 травня 2021 року на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України, внести відповідний запис про звільнення до її трудової книжки та видати їй наказ (розпорядження) про звільнення;

- стягнути з відповідача на її користь невиплачену тримісячну вихідну допомогу у розмірі 107 180,97 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2024 року, в позові відмовлено.

У лютому 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Балюру А. С. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

Недоліки усунено.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачений.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Справа № 760/17880/21 є незначної складності, ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження, оскільки наведені у ній доводи підлягають перевірці та містять підстави, передбачені підпунктами «б, г» пункту 2 частини третьої 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявниця зазначила, що суди попередніх інстанцій не застосували правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 569/10189/16-ц, від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16, від 24 січня 2019 року у справі № 760/9521/15, від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17, від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18, від 19 серпня 2020 року у справі № 754/14783/17, від 26 травня 2021 року у справі № 127/1703/19, від 10 травня 2022 року у справі № 369/3013/20, від 15 червня 2022 року у справі № 209/1944/18, від 06 листопада 2023 року у справі № 938/466/21, від 06 жовтня 2021 року у справі № 209/1944/18, від 29 вересня 2021 року у справі № 511/1284/19, від 20 квітня 2022 року у справі № 212/9107/19, від 23 січня 2018 року у справі № 227/5686/14-ц, від 01 лютого 2018 року у справі № 757/25503/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 161/10759/16-ц, від 15 листопада 2018 року у справі № 761/18805/17, від 13 березня 2019 року у справі № 754/1936/16-ц, від 10 липня 2019 року у справі № 644/8881/16, від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 569/249/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 681/1629/18, від 17 квітня 2019 року у справі № 216/7189/14-ц, від 17 березня 2021 року у справі № 686/10718/17, від 09 листопада 2021 року у справі № 712/513/20, від 09 лютого 2022 року у справі № 569/1159/20-ц, від 13 квітня 2022 року у справі № 344/1017/20, від 16 червня 2022 року у справі № 211/5625/19, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 711/8138/18, від 13 березня 2019 року у справі № 711/8446/16-ц, у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, від 22 травня 2013 року у справі № 6-34цс13.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження у справі.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Балюрою Андрієм Станіславовичем, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2024 року.

Витребувати із Солом`янського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 760/17880/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Михайленко Тетяна Олександрівна, про розірвання трудового договору, видання наказу про звільнення та стягнення вихідної допомоги.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська