ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/843/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-С» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза житлово-комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь-С»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач належним чином виконав передвідповідачем, яка є власником квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , своє зобов`язання щодо надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, проте відповідач, будучи споживачем вказаних послуг за даною адресою неналежним чином здійснює їх оплату, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 40 854 грн. 93 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 12 831 грн. 46 коп., 3 % річних у розмірі 3 451 грн. 00 коп., пеню в розмірі 37 696 грн. 61 коп. та судові витрати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2024 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

16.02.2024 р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що підписаний сторонами договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № ЄЧ/38-А/8 від 13.03.2019 р., не відповідав на момент його укладення вимогам чинного законодавства України. З 01.06.20203 р. позивач незаконно підвищив тариф на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_1 . Нарахування пені є необґрунтованим, оскільки пеня не встановлена ні договором ні законодавством. Крім того, нарахування пені, інфляційних нарахувань, процентів річних за період з 24.02.2022 по 30.12.2023 є незаконним, з огляду на введення в Україні воєнного стану. З 07.03.2022 р. і по теперішній час відповідач в квартирі АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 не проживає та не користується комунальними послугами. Зазначив, що 20.03.2019 р. відповідачем на рахунок позивача, відкритий в АТ АКБ «Аркада» здійснено платежі за надані послуги по квартирі АДРЕСА_2 , на загальну суму 6 873 грн. 84 коп., однак позивач не зарахував цих коштів в рахунок оплати за надані послуги по квартирі АДРЕСА_2 , оскільки рахунок позивача в АТ АКБ «Аркада» 26.08.2020 заблоковано ліквідаційною комісією банку, у зв`язку із банкрутством банку. Вказує, що сплачені кошти в розмірі 6 873 грн. 84 коп. мають бути враховані при визначені суми заборгованості за житлово-комунальні послуги. Надані позивачем послуги неналежної якості, отже вартість нарахованих житлово-комунальних послуг підлягає перерахунку.

01.03.2024 р. представник позивача у відповідь на відзив подав письмові пояснення, в яких наполягає на задоволенні позовних вимог. Зокрема, щодо сплачених відповідачем 20.03.2019 року на поточний рахунок позивача в АТ АКБ «Аркада» за житлово-комунальні послуг по квартирі АДРЕСА_2 коштів у сумі 6873,84 грн., пояснив наступне. Оскільки між Позивачем та Відповідачем не укладеного договору про утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по квартирі АДРЕСА_2 , особовий рахунок по квартирі АДРЕСА_2 не присвоювався, тому у Позивача відсутня можливості переказати кошти з рахунку по квартирі АДРЕСА_2 на рахунок по квартирі АДРЕСА_1 , оскільки особовий рахунок по квартирі АДРЕСА_2 не присвоєно. Зазначив, що Позивачеві невідома подальша доля коштів у розмірі 6873,84 грн. Вказав, що Позивач надавав відповідь на лист Відповідача стосовно повернення коштів у розмірі 6873, 84 грн., в якому повідомляв, що кошти у розмірі 6 783 грн. 84 коп. були сплачені на розрахунковий рахунок ТОВ «Промінь-С» який, 26.08.2020 року було заблоковано ліквідаційною комісією АТ АКБ «АРКАДА» у зв`язку з банкрутством банку. У ТОВ «Промінь-С» відсутній доступ до заблокованого рахунку в АТ АКБ «АРКАДА», тому Товариство не має можливості перевірити дійсність перерахунку коштів у розмірі 6 783 грн. 84 коп. на розрахунковий рахунок Товариства, а також переводити їх на особливий рахунок квартири АДРЕСА_1 .

04.03.2024 р. від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 40 854 грн. 93 коп., інфляційну складову боргу (щодо квартири АДРЕСА_1 ) у розмірі 1 043 грн. 43 коп., 3 % річних (щодо квартири АДРЕСА_1 ) у розмірі 470 грн. 00 коп., пеню (щодо квартири АДРЕСА_1 ) в розмірі 2 548 грн. 62 коп., інфляційну складову боргу (щодо квартири АДРЕСА_2 ) у розмірі 4 402 грн. 98 коп., 3 % річних (щодо квартири АДРЕСА_2 ) у розмірі 2 069 грн. 00 коп., пеню (щодо квартири АДРЕСА_2 ) в розмірі 10 493 грн. 07 коп.

20.03.2024 р. представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких заперечував щодо посилань викладених у відповіді на відзив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №88047499 від 25.05.2017 р. (а.с.68), а також власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №350545735 від 16.10.2023 р. (а.с.72).

13.03.2019 року між ТОВ «Промінь-С» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № ЄЧ/38-А/8 (а.с.64-65). Предметом договору є забезпечення ТОВ «Промінь-С» надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 - забезпечення своєчасної оплати таких послуг у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем за даною адресою.

Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, ст. 10 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст. 66 ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири.

Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Так, ст. 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК України на власників квартир покладається обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13; висновки Верховного Суду/Касаційного цивільного суду у постанові від 10 грудня 2018 року у справі за № 638/11034/15)

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.

Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» № 21-89-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості (щодо квартири АДРЕСА_2 ), наданого позивачем, внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.06.2017 по 01.11.2023 утворилась заборгованість в розмірі 32 042 грн. 82 коп.

Згідно розрахунку (щодо квартири АДРЕСА_2 ), наданого позивачем, на суму заборгованості (32 042 грн. 82 коп.) нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 4 402 грн. 98 коп., 3 % річних у розмірі 2 069 грн. 00 коп., пеню в розмірі 10 493 грн. 07 коп.

Однак, суд не погоджується із наданими позивачем розрахунками вищевказаних сум (щодо квартири АДРЕСА_2 ), з огляду на наступне.

20.03.2019 р. відповідачем на рахунок позивача, відкритий в АТ АКБ «Аркада» здійснено чотири платежі за надані житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_2 , на загальну суму 6 873 грн. 84 коп., що підтверджується копіями квитанцій №КП-222/1 від 20.03.2019 на суму 626 грн. 50 коп., №КП-220/1 від 20.03.2019 на суму 1 837 грн. 35 коп., №КП-221/1 від 20.03.2019 на суму 340 грн. 62 коп., №КП-219/1 від 20.03.2019 на суму 4 071 грн. 37 коп.

Посилання позивача на те, що розрахунковий рахунок ТОВ «Промінь-С» було заблоковано ліквідаційною комісією АТ АКБ «АРКАДА» у зв`язку з банкрутством банку, а тому відсутня можливість перевірити дійсність перерахунку сплачених відповідачем коштів в сумі 6 873 грн. 84 коп., суд відхиляє.

Вбачається, що позивач не має можливості перевірити перерахунок сплачених відповідачем коштів з причин, що не залежать від відповідача, яка у встановленому законодавством порядку виконала свій обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 6 873 грн. 84 коп. на відповідний рахунок позивача, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Таким чином сплачені відповідачем 20.03.2019 кошти в сумі 6 873 грн. 84 коп. підлягають зарахуванню в рахунок заборгованості щодо квартири АДРЕСА_2 за період з 01.06.2017 по 01.04.2019.

Сплачена сума 6 873 грн. 84 коп. повністю покриває основну заборгованість (6111 грн. 99 коп.) та нараховані суми інфляційних втрат (445 грн. 73 коп.), 3% річних (135 грн.) за період з 01.06.2017 по 01.03.2019 р. (6 873 грн. 84 коп. - 6111 грн. 99 коп. - 445 грн. 73 коп. - 135 грн. = 180 грн. 52 коп.), а залишок 180 грн. 52 коп. підлягає зарахуванню в основну заборгованість за наступний період.

Отже, відповідно уточненого розрахунку суду щодо квартири АДРЕСА_2 , з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальних послуги за період з 01.03.2019 по 01.11.2023 у розмірі 25 750 грн. 31 коп. (32 042 грн. 82 коп. - 6111 грн. 99 коп. - 180 грн. 52 коп. = 25 750 грн. 31 коп.)

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Станом на день розгляду справи дію воєнного стану в Україні не скасовано та не припинено.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (в редакції чинній на період формування заборгованості до 29.12.2023) в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023, внесено зміни та пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в такій редакції: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285)»

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року, вся територія міста Києва включена до переліку територій, на яких велися бойові дії, дата початку бойових дій 24.02.2022 р., дата завершення бойових дій 30.04.2022 р.

Разом з тим, до періоду нарахування інфляційної складової боргу, 3 % річних з 24.02.2022 по 01.11.2023, підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», в редакції чинній до 29.12.2023 р., а саме до внесення вищенаведених змін.

З огляду на викладене, виходячи з вищенаведених норм законодавства, слід дійти висновку, що в даному випадку відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача інфляційної складової боргу та 3 % річних, нарахованих у період дії в Україні воєнного стану в період з 24.02.2022 по 01.11.2023.

Разом з тим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу та 3 % річних, нараховані за період до введення воєнного стану в Україні, а саме з 01.03.2019 р. по 23.02.2022 р.

Таким чином, відповідно до розрахунків, проведених судом за прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг щодо квартири АДРЕСА_2 за період з 01.03.2019 р. по 23.02.2022 р., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у розмірі 3 237 грн. 84 коп., та 3 % річних у розмірі 1 242 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачувала вартість наданих житлово-комунальних послуг щодо квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, згідно з розрахунком наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, за період з 01.10.2020 по 01.11.2023., за нею утворилась заборгованість в розмірі 8 812 грн. 11 коп., яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно розрахунку (щодо квартири АДРЕСА_1 ), наданого позивачем, на суму заборгованості (8 812 грн. 11 коп.) нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 1 043 грн. 43 коп., 3 % річних у розмірі 470 грн. 00 коп.

Однак, суд не погоджується із наданим позивачем розрахунком сум інфляційної складової боргу та 3 % річних (щодо квартири АДРЕСА_1 ), з огляду на наступне.

Щодо періоду нарахування інфляційної складової боргу, 3 % річних з 24.02.2022 по 01.11.2023, підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», в редакції чинній до 29.12.2023 р., а саме до внесення вищенаведених змін.

З огляду на викладене, виходячи з вищенаведених норм законодавства, слід дійти висновку, що в даному випадку відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача інфляційної складової боргу та 3 % річних, нарахованих у період дії в Україні воєнного стану в період з 24.02.2022 по 01.11.2023.

Разом з тим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу та 3 % річних, нараховані за період до введення воєнного стану в Україні, а саме з 01.10.2020 р. по 23.02.2022 р.

Таким чином, згідно розрахунку суду, за прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг щодо квартири АДРЕСА_1 за період з 01.10.2020 р. по 23.02.2022 р., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у розмірі 799 грн. 57 коп., 3 % річних у розмірі 235 грн. 00 коп.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені (щодо квартири АДРЕСА_1 ) в розмірі 2 548 грн. 62 коп., та пені (щодо квартири АДРЕСА_2 ) в розмірі 10 493 грн. 07 коп., суд дійшов всновку, що в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

На обґрунтування вимоги про стягнення з відповідача пені позивач послався на ч. 2 ст. 343 ГК України та ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» (далі - Закон), відповідно до якої розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з преамбулою Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Офіційне тлумачення положення другого речення преамбули викладено в Рішенні Конституційного Суду № 7-рп/2013 від 11.07.2013.

Відповідно Рішення Конституційного Суду № 7-рп/2013 від 11.07.2013 , в аспекті конституційного звернення положення другого речення преамбули Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22 листопада 1996 року № 543/96-ВР з наступними змінами у взаємозв`язку з положеннями статей 1, 3 цього закону потрібно розуміти так, що обмеження пені у грошових зобов`язаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб`єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (підприємці).

Враховуючи викладене, з огляду на те, що згідно Рішення Конституційного Суду перелік суб`єктів правовідносин, встановлений Законом, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню, суд дійшов висновку, що положення цього закону щодо пені не застосовуються до фізичних осіб та не поширюються на правовідносини, які є предметом даного судового розгляду.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку посиланням сторін, їх представників, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином з відповідача на кориться позивача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальних послуги(щодо квартири АДРЕСА_2 )у розмірі 25 750 грн. 31 коп., інфляційна складова боргу (щодо квартири АДРЕСА_2 )у розмірі 3 237 грн. 84 коп., 3 % річних (щодо квартири АДРЕСА_2 )у розмірі 1 242 грн. 00 коп., заборгованість за житлово-комунальних послуги(щодо квартири АДРЕСА_1 )у розмірі 8 812 грн. 11 коп.,інфляційна складова боргу (щодо квартири АДРЕСА_1 )у розмірі 799 грн. 57 коп., 3 % річних (щодо квартири АДРЕСА_1 )у розмірі 235 грн. 00 коп.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 265, 268, 279 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-С» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-С» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Є. Чавдар, 32, кімн.6) заборгованість за житлово-комунальних послуги (щодо квартири АДРЕСА_2 ) у розмірі 25 750 грн. 31 коп., інфляційну складову боргу (щодо квартири АДРЕСА_2 ) у розмірі 3 237 грн. 84 коп., 3 % річних (щодо квартири АДРЕСА_2 ) у розмірі 1 242 грн. 00 коп., заборгованість за житлово-комунальних послуги (щодо квартири АДРЕСА_1 ) у розмірі 8 812 грн. 11 коп., інфляційну складову боргу (щодо квартири АДРЕСА_1 ) у розмірі 799 грн. 57 коп., 3 % річних (щодо квартири АДРЕСА_1 ) у розмірі 235 грн. 00 коп. та судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 1 127 грн. 28 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА