Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

секретар судового засідання Білик Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 125/194/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Барського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач зазначив, що 19.09.2008 між ОСОБА_1 та ТОВ «Просто Фінанс» був укладений кредитний договір № 7, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 45980 грн, а позичальник зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, сплачувати проценти, неустойки та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком платежів. 18.05.2012 між ТОВ «Просто Фінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Просто Фінанс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 7 від 19.09.2008, що укладений між ТОВ «Просто Фінанс» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Просто Фінанс» втратило такі права. У порушення норм законодавства та умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у результаті чого станом на 10.01.2014 має прострочену заборгованість за кредитом - 41208,67 грн, за відсотками 17169,47 грн, за комісією 3562,45 грн, штраф 2946,86 грн, яку ТОВ «Кредитні ініціативи» просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Барського районного суду Вінницької області від 29.08.2014 позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість у сумі 64888,45 грн, та витрати зі сплати судового збору у сумі 648,88 грн.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 19.02.2024 заочне рішення від 29.08.2014 скасовано, а справу призначено до розгляду щодо суті.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Подав до суду письмові пояснення, у яких просив задовольнити позовні вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи", провести розгляд справи без участі представника. У письмових поясненнях зазначив, що, знаючи про наявність значної заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 не виходив на контакт з кредитором для врегулювання своїх кредитних зобов`язань, при цьому змінив місце проживання, про що не повідомив кредитора. Тобто, своїми діями ОСОБА_2 ухилявся від отримання поштової кореспонденції, у тому числі від отримання судових повісток. Щодо тверджень відповідача про неповідомлення його про зміну кредитора, звернув увагу суду, що законодавством України не передбачено обов`язку кредитора повідомляти боржника про таку зміну. Щодо тверджень відповідача про безпідставність нарахування суми боргу, представник позивача зазначив, що у своїй заяві ОСОБА_1 вказав, що ним було сплачено 15000 грн, однак не додав доказів такої сплати та жодного контррозрахунку щодо заборгованості, тому представник вважає таке твердження відповідача лише припущенням.

У судове засідання відповідач, представник відповідача не з`явилися, представник відповідача подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його та відповідача відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. У заяві про перегляд заочного рішення щодо суті справи зазначили, що сума кредитної заборгованості не підтверджується жодними документами, позивач не надав виписки з особового рахунку. Крім того, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, а у розрахунку вказано про нарахування відсотків після припинення строку договору. Відповідно до договору відступлення прав вимоги за кредитним договором від 17.12.2012, правонаступником усіх прав та обов`язків кредитора за кредитним договором стало ТОВ "Кредитні ініціативи". Про даний факт відповідача ніхто не повідомляв, копію вказаного договору йому надіслано не було. Як вбачається з матеріалів справи у відповідача немає ліцензії на здійснення фінансових послуг, зокрема факторингу, що є порушенням вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, затверджених постановою КМУ № 913 від 07.12.2016, та ст. 28 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1079 ЦПК України, фактором може бути фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Звернув увагу суду, що ОСОБА_2 не одержував, а ні від ТОВ "ПростоФінанс", а ні від фактора письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, із зазначенням грошової вимоги, яка підлягає виконанню, а також вказаний фактор, якому має бути здійснений платіж. Вважає, зазначені обставини порушенням вимог ст. 1082 ЦК України. Крім того, просить врахувати суд заочне рішення Барського районного суду Вінницької області від 14.03.2022 у справі № 125/91/22 за позовом Савосіка до ТОВ "Кредитні ініціативи" щодо цього ж самого предмета спору кредитного договору, яким позов задоволено повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяву представника позивача, представника відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

19.09.2008 ОСОБА_1 уклав кредитний договір № 7 з ТОВ «Просто Фінанс» та отримав кредит у сумі 45980 грн для придбання у ТОВ «РосАвто» транспортного засобу. За умовами підписаного відповідачем і ТОВ «Просто Фінанс» кредитного договору строк погашення кредиту - до 10.09.2013, проценти за користування кредитом - 10,99 % річних від непогашеної суми кредиту, разова комісія за надання кредиту - 1,5 % від початкової суми кредиту, щомісячна комісія за управління кредитом - 0,25 %. У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів, згідно з умовами цього договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати кредитодавцю неустойки (штрафу) у розмірі 20 % від повної суми щомісячного платежу, зобов`язання зі сплати якого порушено позичальником. Кредит надається шляхом перерахування усієї суми кредиту відповідно до цільового призначення на банківські рахунки, вказані позичальником у письмовій заяві, наданій кредитодавцеві.

Вказане підтверджується наданими позивачем копіями таких документів: анкети на кредит № 7 від 08.09.2008; кредитного договору № 7 від 19.09.2008; графіку платежів за кредитним договором № 7 від 08.09.2008; заяви ОСОБА_1 зі зазначенням рахунку, на який позичальник просить перерахувати всі кошти кредиту, передбачені кредитним договором від 19.09.2008; платіжного доручення № 000000158М від 22.09.2008 про переказ коштів у сумі 45980 гривень з рахунку ТОВ «Просто Фінанс» на рахунок ТОВ «Сіей Автомотів».

Відповідно до Графіка платежів (Додатка № 1 до кредитного договору), сума кредиту - 45980 грн, кількість платіжних періодів - 60, ОСОБА_1 щомісячно за договором мав сплачувати по 1114,44 грн, першого місяця 1804,14 грн. Графік платежів підписаний кредитодавцем та позичальником -

ОСОБА_1

18.05.2012 між ТОВ «Просто Фінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Просто Фінанс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 7 від 19.09.2008, при цьому ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу кредитора у даних правовідносинах.

Вказані обставини підтверджуються витягом з додатку № 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 24.07.2013 надсилав відповідачеві письмову вимогу про повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та штрафних нарахувань, у зв`язку із порушенням умов договору. Однак заборгованість відповідачем не було сплачено.

Згідно з даними розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, станом на 10.01.2014 ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем у розмірі 64888,45 грн, яка складається: заборгованість за кредитом - 41208,67 грн, за відсотками 17169,47 грн, за комісією 3562,45 грн, штраф 2946,86 грн (за період з 19.09.2008 по 10.01.2014).

Статус ТОВ «Кредитні ініціативи» як фінансової установи підтверджується наданими позивачем копіями документів: свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Кредитні ініціативи» від 22.09.2008, додатком до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, згідно з яким позивач має право здійснювати: фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, надання поручительства, надання гарантій, факторинг; статуту ТОВ «Кредитні ініціативи», довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та відповідачем, є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Щодо вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 41208,67 грн, суд дійшов висновку, що дана вимога підлягає задоволенню з огляду на таке.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.

Судом встановлено, що сторони узгодили усі умови кредитування у письмовій формі, уклавши 19.09.2008 кредитний договір № 7.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу частини 2 статті 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512, статті 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, отримання згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язані є обов`язковою передумовою здійснення такої заміни, якщо ця умова погоджена сторонами договору, за яким здійснюється заміна кредитора, або така умова прямо визначена законом.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, що відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2018 у справі № 910/14716/17.

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом пункту 11 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», факторинг є фінансовою послугою.

Згідно з частиною 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до частини 3 статті 1079 ЦК України, фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно з наведеними нормами законодавства відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, яке виникло з кредитного договору № 7 від 19.09.2008, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора.

Отже, заборгованість відповідача за вказаним договором та відсотками за користування кредитними коштами нарахованими після відступлення права вимоги, підлягає стягненню на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Щодо вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи" про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 17169,47 грн та комісії у розмірі 3563,45 грн, суд дійшов висновку, що дані вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак, після закінчення строку кредитування (з 11.09.2013) ТОВ «Кредитні ініціативи» не мало права нараховувати позичальнику передбачені договором проценти, а тому суд дійшов висновку, що позов у цій частині є частково обгрунтованим - з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки та комісію у межах строку договору - відсотки у сумі 14879,63 грн та комісія у сумі 3103,65 грн.

Щодо вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 2946,86 грн, суд дійшов висновку, що дана вимога підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, з огляду на зазначене, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором № 7 від 19.09.2008 у сумі 62138,81 грн, з яких: 41208,67 грн заборгованість за кредитом, 14879,63 грн за відсотками (у межах строку договору), 3103,65 грн за комісією (у межах строку договору), 2946,86 грн штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 621,38 грн (позов задоволено на 95,76%, сплачена сума судового збору 648,88 грн; 648,88 х 95,76% = 621,38 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість у сумі 62138,81 грн (шістдесят дві тисячі сто тридцять вісім гривень вісімдесят одна копійка), з яких: 41208,67 грн заборгованість за кредитом, 14879,63 грн за відсотками, 3103,65 грн за комісією, 2946,86 грн штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір у сумі 621,38 грн (шістсот двадцять одна гривня тридцять вісім копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціати-ви» (вул. Вікентія Хвойки, 21, м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складено 08.04.2024.

Суддя