Номер провадження 2/404/2670/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Добровольської Т.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради (вул. В. Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022) про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В 2023 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ним та стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування посилається, що 06.05.200 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис № 112. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачкою подано позов про розірвання шлюбу, після розлучення має бажання проживати окремо від позивача. Вважає, що їх сину краще буде проживати разом з ним, оскільки в них склались гарні стосунки, батько йому більш потрібен і зможе дати все для подальшого фізичного та психологічного розвитку. Крім того, відповідачка є громадянкою Ізраїлю і остаточно вирішили залишити територію України. Син не бажає покидати територію України і досягши віку 16 років бажає мешкати не за кордоном з матір`ю, а разом з батьком за постійним місцем проживання в Україні. Просить визначити місце проживання дитини разом з ним та стягнути аліменти на його утримання.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2023 року ОСОБА_4 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис № 112.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачкою на даний час подано позов про розірвання шлюбу, після розлучення має бажання проживати окремо від позивача.

Позивач вважає, що їх сину краще буде проживати разом з ним, оскільки в них склались гарні стосунки, батько йому більш потрібен в підлітковому віці і зможе дати все для подальшого фізичного та психологічного розвитку.

Крім того, відповідачка є громадянкою Ізраїлю і остаточно вирішили залишити територію України.

Син не бажає покидати територію України та мешкати разом з батьком за постійним місцем проживання в Україні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отже 03.11.2021 року йому виповнилось чотирнадцять років.

Відповідно до частини другої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з частиною першою статті 161 ЦК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 351/611/21 (провадження № 61-990св23) вказано, що «у разі спору місце проживання малолітньої дитини (фізичної особи у віці до чотирнадцяти років) визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, то закон не передбачає можливості вирішення такого спору органом опіки та піклування або судом, оскільки в цьому випадку слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями частини другої статті 29 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже 03.11.2021 року, тобто на час звернення до суду (08.12.2023) йому виповнилось чотирнадцять років.

Отже, в силу вищенаведених норм чинного законодавства він може вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків, які мають у власності житлові приміщення. Суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи положення частини другої статті 29 ЦК України та частини третьої статті 160 СК України, суд вважає, що підстави для визначення судом місця проживання дитини, якій виповнилось 14 років, відсутні, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц (провадження № 61-1229св18), від 28 січня 2021 року у справі № 753/6498/15 (провадження № 61-10851св20), від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22)».

Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є повнолітньою, працездатною особою, матір`ю, яка за законом зобов`язана утримувати свою дитину до повноліття, а відтак є необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, як і просить позивач, це 1/4 частка на одну дитину.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, відповідач не позбавлена можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 1073,60 грн. внесеного судового збору, на користь держави стягує з відповідача 1073,60 грн. судового збору та рішення суду, в частині стягнення аліментів, допускає до негайного виконання, але у межах платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 141, 157, 160, 164, 161,170 СК України, керуючись ст. 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради (вул. В. Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022) про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.12.2023 року та продовжуючи до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

В задоволенні вимог щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 02.04.2024.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда