Справа №551/90/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2024 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Сиволапа Д.С.,
секретаря Бараненко В.В.,
за участю представника відповідача адвоката Новікової-Фесенко М.О. (приймає участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області питання розподілу судових витрат понесених відповідачем у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
27 лютого 2024 року Шишацьким районним судом Полтавської області винесено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Розгляд справи проводився судом в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових дебатів. Однак, до закінчення розгляду справи по суті представник відповідача адвокат Новікова-Фесенко М.О. заявила суду про намір протягом 5 днів після прийняття рішення подати заяву про стягнення судових витрат з відповідними доказами.
29 лютого 2024 року від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про стягнення судових витрат та письмові докази на обґрунтування їх розміру.
Ухвалою суду від 04 березня 2024 року призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні представник відповідача в повній мірі підтримала подану нею заяву про розподіл судових витрат, підтвердила факт виконання нею робіт, наведених у відповідному акті та отримання від відповідача гонорару в розмірі 4500 грн. за надані нею правничі послуги.
Будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явився, надіслав письмову заяву про розгляд спри у його відсутність. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України його неявка розгляду питання розподілу судових витрат не перешкоджає.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволені частково (на 5,75%). Зокрема, у задоволенні стягнення матеріальної шкоди відмовлено, а на відшкодування моральної шкоди стягнуто 3000 грн. В порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача стягнуто 69 грн. 68 коп. на відшкодування сплаченого ним судового збору.

Разом з тим, питання стягнення понесених відповідачем судових витрат судом не вирішувалося. Представником відповідача на стадії дослідження доказів було заявлено про намір подання доказів щодо понесених стороною відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Вищевказана цивільна справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, яке не передбачає проведення судових дебатів, натомість до видалення суду в нарадчу кімнату представник відповідача заявив про намір подання заяви щодо стягнення судових витрат з відповідними доказами на протязі 5 днів після ухвалення рішення та вчасно (29 лютого 2024 року) подав суду таку заяву.

За таких обставин суд вважає, що представник відповідача виконав вимоги, передбачені ч. 8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України.

У заяві про розподіл судових витрат представник відповідача вказує, що загальний розмір судових витрат у справі понесених відповідачем на правничу допомогу становить 4500 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені частково, в порядку розподілу судових витрат на правничу допомогу адвокат Новікова-Фесенко М.О. просила стягнути їх з іншої сторони в розмірі, пропорційному від задоволених позовних вимог.

До заяви про розподіл судових витрат представником відповідача надано договір про надання правової допомоги від 16.02.2024, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 16.02.2024, акт виконаних робіт № 1 від 16.02.2024.

Згідно договору та акту виконаних робіт ОСОБА_2 за надання правничої допомоги адвокату Новіковій-Фесенко М.О. сплачено 4500 грн., в т.ч. за надання юридичної консультації, опрацювання позовної заяви з додатками, опрацювання матеріалів судової справи та узгодження правової позиції -1500 грн., за складання відзиву 2000 грн., за участь адвоката в судовому засіданні 1000 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає, що представником відповідача правильно вказано в описі виконаних нею робіт хронометраж вчинених дій по підготовці до розгляду справи, що полягає у первинній консультації, опрацюванні матеріалів справи, складанні відзиву на позовну заяву, а також участі в судовому засіданні 27.02.2024, що узгоджується з даними протоколу судового засідання. При цьому вартість проведеної роботи адвоката в загальному розмірі 4500 грн. цілком відповідає складності даної справи та складності доведення позиції відповідача.

Пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на те, що вимоги позивача ОСОБА_1 задоволені судом лише на 5,75%, суд розподіляє судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача 4241 грн. 25 коп. (94,25%) на відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу.

З огляду на вищевикладене, керуючись вимогами ч. 8 ст. 141, ст.ст. 246, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Новікової-Фесенко Мар`яни Олександрівни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 4241 (чотири тисячі двісті сорок одну) грн. 25 коп. на відшкодування понесених відповідачем процесуальних витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Полтавської апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Повний текст додаткового рішення винесено та видано (направлено) учасникам справи 03 квітня 2024 року.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап