Справа № 686/2269/24
Провадження № 2/686/2238/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

розглянувши в місті Хмельницькому справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором позики в сумі 9500 доларів США, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 4 грудня 2020 року позичив у позивача вказану сумустроком до 22 лютого 2021 року. Однак, до цього часу борг так і не повернуто.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Крім того, належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

Однак, позивачем та його представником не доведено факту укладення договору позики та отримання коштів в інтересах сім`ї, а тому цивільні права та обов`язки за цим договором не виникають в обох із подружжя. Вказане підтверджується письмовими поясненнями відповідача ОСОБА_3 , яка зазначає, що їй не відомо про факт отримання її колишнім чоловіком коштів.

Судом встановлено, що 4 грудня 2020 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 кошти в сумі 9500 доларів США строком до 22 лютого 2021 року, що підтверджується договором позики від 4 грудня 2020 року про отримання відповідачем вказаної суми коштів. Однак, до цього часу борг так і не повернуто.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 9500 доларів США. В решті вимог позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047, 1049 ч. 1 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) заборгованість за договором позики в сумі 9500 доларів США та судовий збір в сумі 3564 грн. 40 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

29.03.2024