Справа № 484/224/24
Провадження № 2/484/428/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шаповалова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Мотивуючи позовні вимоги, представник позивача вказала, що ОСОБА_1 перебував на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Згідно наказу від 08.12.2023р. позивача було звільнено із займаної посади у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Представник позивача вказує, що даний наказ про звільнення є незаконним, оскільки в діях позивача був відсутній дисциплінарний проступок, що є необхідною умовою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Крім того, звільнення позивача проведено за відсутності попередньої згоди первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Також, в наказі про звільнення відсутні посилання на попередні дисциплінарні стягнення. Більш того, позивач взагалі не був ознайомлений з результатами та актами службових розслідувань, змістом наказу про звільнення та його копію не отримував, а тому, на думку представника позивача, не можна дійти однозначних висновків про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарних проступків і правомірності накладених на нього дисциплінарних стягнень. У зв`язку з чим просила скасувати зазначений наказ про звільнення, поновити позивача на займаній посаді та, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник позивача, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити та справу слухати без її участі на участі довірителя.

Представник відповідача, ОСОБА_3 , надав суду відзив на позовну заяву та письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи, що на позивача неодноразово накладались дисциплінарні стягнення за систематичне порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, про що були винесені відповідні накази, які останнім не оскаржувались. Крім того, наказ про звільнення позивача винесений згідно вимог чинного законодавства та був наданий ОСОБА_1 для ознайомлення, однак останній відмовився отримувати копію наказу та ознайомлюватись з його змістом, про що було складено відповідний акт. Також, вимоги трудового законодавства стосовно розірвання трудового договору лише за попередньої згодою первинної профспілкової організації не застосовуються в період дії воєнного стану. Крім того, позивач свідомо відмовлявся від ознайомлення з актами та матеріалами службових розслідувань, про що були складені відповідні акти. Просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що ОСОБА_1 систематично порушував трудову дисципліну за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, про що було складено акти службових розслідувань та винесені відповідні накази. Крім того, на думку представника відповідача, відсутність згоди профспілкового органу на час звільнення працівника не є безумовною підставою для його поновлення. Просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог та справу слухати без її участі та участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Згідно наказу начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 01.04.2020 року № 17-к, ОСОБА_1 призначено на посаду бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з 01.04.2020р. (а.с.9-12)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом посадової інструкції бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради, про що свідчить його особистий підпис. (а.с. 13-15)

Згідно наказу начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 98-к/тр від 08.12.2023р. позивача було звільнено із займаної посади у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. (а.с.19)

У позовній заяві та у письмових поясненнях представник позивача вказувала, що, на її думку, даний наказ про звільнення є незаконним, оскільки в діях позивача був відсутній дисциплінарний проступок, що є необхідною умовою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Також, в наказі про звільнення відсутні посилання на попередні дисциплінарні стягнення. Більш того, позивач взагалі не був ознайомлений з результатами та актами службових розслідувань, змістом наказу про звільнення та його копію не отримував, а тому, на думку представника позивача, не можна дійти однозначних висновків про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарних проступків і правомірності накладених на нього дисциплінарних стягнень.

Однак, дані твердження представника позивача не відповідають дійсності та суперечать вимогам чинного законодавства виходячи з наступного

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

За змістом 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до положень статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення.

Згідно зі статтею 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Під порушенням трудової дисципліни слід розуміти винне протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, догана є заходом дисциплінарного стягнення за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку).

Підставою застосування дисциплінарного стягнення є вчинення працівником протиправного, винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто орган, правомочний застосовувати дисциплінарні стягнення повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» із подальшими змінами у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 і пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

У справах про поновлення на роботі обов`язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця лежить саме на роботодавцеві.

При цьому, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 07 травня 2020 року у справі № 333/1839/19 (провадження № 61-21641св19).

Так, згідно п.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (далі Правил) правила поширюються на всіх працівників відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області незалежно від посади та виконуваної роботи. (а.с.16-18)

Відповідно до п. 3.1 Правил для працівників відділу встановлюється п`ятиденний робочий тиждень. Вихідні: субота, неділя.

Згідно п. 3.2 Правил розпорядок роботи для працівників відділу такий:

- початок роботи: 08.00;

- перерва на харчування та відпочинок: з 12.00 до 13.00;

- закінчення роботи: 17.00;

- закінчення роботи у п`ятницю: 16.00;

Відповідно до п. 5.1 Правил, працівник зобов`язаний, зокрема:

- своєчасно, до початку роботи, прибути на своє робоче місце та приготуватись до виконання трудових обов`язків;

- починати роботу відповідно до діючого режиму робочого дня;

- бути на робочому місці від початку роботи до закінчення роботи, за винятком встановлених перерв на відпочинок та харчування, інших перерв;

- виконувати своєчасно і в повному обсязі посадові та робочі інструкції;

Згідно п. 6.2 Правил роботодавець має право, зокрема, вимагати від працівників дотримання правил та вжити необхідних заходів щодо притягнення порушників трудової дисципліни до відповідальності.

Відповідно до п. 8.1 Правил за порушення трудової дисципліни до працівників може бути застосовано один із таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Згідно наказу начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 20.12.2021 року № 129-к/тр, ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку оголошено попередження. Зі змістом вказаного наказу позивач був ознайомлений 21.12.2021р., про що свідчить його особистий підпис та зазначив, що з наказом не згоден.

Також, відповідно до наказу начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 05.06.2023 року № 45-к/тр, ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни (систематичне запізнення на роботу) оголошено догану.

Згідно Акту про відмову від ознайомлення з наказом «Про оголошення догани ОСОБА_1 », 09.06.2023р. начальником відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було запропоновано ОСОБА_1 ознайомитись зі змістом вказаного наказу у присутності спеціалістів відділу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак останній відмовився від підписання про ознайомлення з даним наказом

Відповідно до доповідної записки директора Мигіївського ліцею під час проведення інвентаризації матеріальних цінностей ОСОБА_1 висував безпідставні претензії до головного бухгалтера, які не стосувались інвентаризації, весь час виясняв з нею особисті стосунки. Під час перевірки залишків харчових продуктів висловлювався ненормативною лексикою, поводив себе нетактовно по відношенню до комірника ліцею та бухгалтера. На зауваження не реагував. Поведінка ОСОБА_1 була настільки неприйнятною, що комісія змушена була припинити процес інвентаризації.

Згідно доповідної головного бухгалтера відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 03.11.2023р. з 01.11.2023р. розпочата інвентаризація матеріальних цінностей відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради. Згідно графіку інвентаризації 03.11.2023р. повинна була проводитись в ЗДО «Ромашка», Мигіївському клубі та бібліотеці. Однак, комісія не мала змоги провести інвентаризацію у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не підготував інвентаризаційні описи, які повинні бути сформовані на 01.11.2023р. (а.с.61)

Відповідно до Акту про відсутність на робочому місці від 03.11.2023р. головним бухгалтером відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області зафіксовано відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 03.11.2023р. в період часу з 08 години по 09 години 40 хвилин без попередження. (а.с.60)

Згідно наказу начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 03.11.2023 року № 129, ОСОБА_1 зобов`язано надати пояснення, щодо відсутності на робочому місці 03.11.2023р. з 08 години по 09 години 40 хвилин та надати, в разі наявності, документи, що підтверджують поважні причини відсутності на робочому місці у вказаний проміжок часу. Зі змістом даного наказу ОСОБА_1 був ознайомлений 03.11.2023р. та вказав, що з доповідною не ознайомлений. На робочому місці був о 09.00 годині. Про відсутність повідомив у «Вайбер», що буде о 09.00 годині.

Також, відповідно до наказу начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 03.11.2023 року № 130, ОСОБА_1 зобов`язано надати пояснення, щодо факту порушення трудової дисципліни, яке мало місце 02.11.2023р. при проведенні інвентаризації в Мигіївському ліцеї Миколаївської області. Зі змістом даного наказу ОСОБА_1 був ознайомлений 03.11.2023р. та вказав, що з доповідною не ознайомлений, трудову дисципліну не порушував та помітив особисту неприязнь до своєї особистості і негативне ставлення.

Згідно наказу т.в.о. начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 06.11.2023 року № 137 встановлено в термін з 06.11.2023р. по 13.11.2023р. провести службове розслідування стосовно невиконання або неналежного виконання службових обов`язків ОСОБА_1 .

Відповідно до Акту службового розслідування № 1 від 08.11.2023р. з 06.11.2023р. по 08.11.2023р. комісією проведено службове розслідування у зв`язку з відсутністю на робочому місці і порушенням трудової дисципліни бухгалтером відділу ОСОБА_1 та встановлено, що останнім було зірвано проведення інвентаризації матеріальних цінностей через порушення трудової дисципліни, яке виявилось у порушенні етики службовця місцевого самоврядування та ігноруванні виконання своїх службових обов`язків, щодо проведення інвентаризаційних дій. Крім того, 03.11.2023р. ОСОБА_1 був відсутнім на робочому місці в період часу з 08 години по 09 години 40 хвилин. На дзвінок головного бухгалтера не відповідав. Факт відсутності на робочому місці з поважних причин ОСОБА_1 не довів і не надав жодного підтверджувального документа.

Згідно Акту про відмову від ознайомлення з актом службового розслідування, 09.11.2023р. головним бухгалтером відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було запропоновано ОСОБА_1 ознайомитись зі змістом вказаного акту № 1 у присутності працівників відділу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , однак останній відмовився підписувати ознайомлення з актом службового розслідування.

Відповідно до наказу т.в.о. начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 14.11.2023 року № 140 встановлено в термін з 14.11.2023р. по 17.11.2023р. провести службове розслідування стосовно факту неправомірного списання матеріальних цінностей ОСОБА_1 .

Згідно Акту службового розслідування № 2 від 1711.2023р. з 14.11.2023р. по 17.11.2023р. комісією проведено службове розслідування у зв`язку із неналежним виконанням службових обов`язків бухгалтером відділу ОСОБА_1 та встановлено невірне списання останнім матеріальних цінностей.

Відповідно до Акту про відмову від ознайомлення з актом службового розслідування, 22.11.2023р. головним бухгалтером відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було запропоновано ОСОБА_1 ознайомитись зі змістом вказаного акту № 2 у присутності працівників відділу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , однак останній відмовився підписувати ознайомлення з актом службового розслідування.

На підставі наказу начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 23.11.2023 року № 97-к/тр, до ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, що мало місце 02.11.2023р. та 03.11.2023р. застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Згідно Акту про відмову від підпису, 27.11.2023р. головним бухгалтером відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було запропоновано ОСОБА_1 ознайомитись зі змістом вказаного наказу та отримати його примірник, у присутності працівників відділу ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , однак останній відмовився. (а.с. 57)

При цьому, вищевказані дисциплінарні стягнення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку оскаржені та зняті не були, що свідчить про систематичне порушення позивачем трудової дисципліни.

Згідно п. 8.2 Правил звільнення як дисциплінарне стягнення може бути застосовано за такі порушення, як зокрема систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або цими Правилами, якщо до працівника раніше вже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до доповідної головного бухгалтера відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 23.11.2023р. ОСОБА_1 23.11.2023р. самовільно, порушуючи правила трудового розпорядку, близько 14.00год., без попередження залишив своє робоче місце. Зазначила, що ніяких повідомлень вона від нього не отримувала, поставлену задачу про надання суми надходжень у натуральній формі для подачі до Казначейства не виконав.(а.с. 53)

23.11.2023р. головним бухгалтером відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було зафіксовано, що бухгалтер ОСОБА_1 без попереджень та поважних на те причин був відсутній на робочому місці 23.11.2023р. з 14.00 до 17.00, про що складено відповідний акт про відсутність на робочому місці. (а.с. 52)

Згідно наказу начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 24.11.2023 року № 153, ОСОБА_1 зобов`язано надати пояснення, щодо відсутності на робочому місці 23.11.2023р. з 14 години по 17 годину та надати, в разі наявності, документи, що підтверджують поважні причини відсутності на робочому місці у вказаний проміжок часу.

При цьому, будь які письмові пояснення ОСОБА_1 стосовно його відсутності на робочому місці 23.11.2023р. з 14 години по 17 годину, жодні документи, які б підтверджували поважність відсутності останнього на робочому місці у вказаний проміжок часу, а також будь які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 попереджав керівництво про причини його відсутності на робочому місці, в матеріалах справи відсутні.

Згідно наказу начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 27.11.2023 року № 158 встановлено провести службове розслідування стосовно фактів порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , а саме відсутність без поважних причин на робочому місці 23.11.2023р. з 14 години.

Відповідно до Акту службового розслідування № 3 від 30.11.2023р. з 27.11.2023р. по 30.11.2023р. комісією проведено службове розслідування у зв`язку із порушенням трудової дисципліни бухгалтером відділу ОСОБА_1 та встановлено, що пояснення останнього не відповідають дійсності. Жодних повідомлень на телефон головного бухгалтера відділу освіти, ОСОБА_12 у системі «ВАЙБЕР», від ОСОБА_13 про його відсутність по робочим питанням з 14 години по 17 годину 23 листопада 2023 року, у вказаний вище проміжок часу, не надходило. До кінця робочого дня ОСОБА_1 на робочому місці не з`явився. В подальшому та при проведенні службового розслідування доказів відсутності з 14-00 години по 17- 00 годину 23 листопада 2023 року з поважних причин не надав.

Крім цього, відсутність ОСОБА_1 на робочому місці у вказаний час призвело до неподання останнім загальної суми надходжень матеріальних цінностей протягом листопада 2023 року головному бухгалтеру відділу освіти ОСОБА_12 для складання Довідки для передачі в Управління Державного казначейства в Первомайському районі. Тобто, відсутність на робочому місці ОСОБА_1 є також і порушенням ним службових обов`язків. Таким чином, комісія встановила порушення ОСОБА_1 п. 3.2 Правил.(а.с. 49-51)

Згідно Акту про відмову від ознайомлення з актом службового розслідування, 30.11.2023р. головним бухгалтером відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було запропоновано ОСОБА_1 ознайомитись зі змістом вказаного акту у присутності працівників відділу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , однак останній відмовився надати пояснення та підписувати ознайомлення з актом службового розслідування. (а.с. 54)

Зі змісту наказу начальника відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 98-к/тр від 08.12.2023р. вбачається, що ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, а саме: порушення п. 3.2, 5.1 Правил. (а.с.46)

При цьому, згідно Акту про відмову від підпису наказу «Про звільнення з посади ОСОБА_1 », 11.12.2023р. начальником відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було запропоновано ОСОБА_1 ознайомитись зі змістом вказаного наказу та отримати його примірник у присутності спеціалістів відділу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , однак останній відмовився від підпису про ознайомлення з даним наказом та отримання його примірника. У зв`язку з чим, начальником відділу було зачитано ОСОБА_1 текст наказу вголос, після чого останній сказав, що зі звільненням не згоден, тому підпис на наказі не поставить, що повністю спростовує твердження представника позивача, що ОСОБА_1 не був ознайомлений з результатами та актами службових розслідувань та змістом наказу про звільнення, а від отримання копії останній особисто відмовився.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні останнім трудової дисципліни, яке мало місце 23.11.2023р., що виразилось у залишенні робочого місця під час робочого часу без поважних причин та приходить до висновку про правомірність накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення.

Крім того, у позовній заяві та у письмових поясненнях представник позивача вказувала, що звільнення позивача проведено за відсутності попередньої згоди первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Так, згідно ч. 1 ст. 43 КЗпП розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства.

Разом з тим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений, та діяв станом на 08.12.2023 року.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022р. у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

Також, відповідно до п. 2 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022р. Главу XIX "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту:

"2. Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

Більш того, будь які належні докази стосовно того, що ОСОБА_1 є членом профспілки відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та щомісячно сплачував членські внески до профспілкового органу, як стверджувала представник позивача, останньою та позивачем надані не були та в матеріалах справи відсутні.

Доводи представника позивача про те, що оскаржуваний наказ про звільнення не містить підтверджень та жодного факту допущеного невиконання позивачем покладених на нього трудових обов`язків, не заслуговують на увагу, оскільки підставою для звільнення зазначено Акт службового розслідування та матеріали службового розслідування додані до вказаного акту, в якому чітко викладені фактичні обставини щодо порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку, які знайшли підтвердження під час розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ є правомірним, винесений у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Також, представник відповідача, ОСОБА_4 , просив стягнути з позивача витрати на правову допомогу в сумі 7 500 грн.

Представник позивача у своїх письмових поясненнях просила відмовити у стягнення зазначених витрат вказуючи, що вони є завищеними та необґрунтованими.

Відповідно дост. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2, 3ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеного в ухвалі від 06 квітня 2016року по справі № 6-32389ск15 при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розміри витрат, пов`язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10 грудня 2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано лише ордер серії ВЕ № 1109402, договір про надання правової (правничої) допомоги від 30.01.2024р., Акт № 1 наданих послуг/виконаних робіт за договором про надання правової (правничої) допомоги від 30.01.2024р. та розрахунок № 1 наданих послуг і витрат від 12.02.2024р. (а.с. 90-93))

При цьому, будь-яких квитанцій, платіжних доручень, прибуткових касових ордерів або інших документів, які б підтверджували сплату відповідачем вартості послуг з надання правової допомоги останнім та його представником не надано.

Згідно ч. 8ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Проте, жодних заяв про надання доказів про розмір витрати на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідачем та його представником не заявлялося.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновленні на роботі відмовити.

У задоволенні вимог представника відповідача, ОСОБА_4 , про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - відділ освіти, культури, спорту та туризму Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, місцезнаходження за адресою: вул. Первомайська, 50 в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко