Справа № 167/228/20 Головуючий у 1 інстанції: Требик В. Б.
Провадження № 22-ц/802/348/24 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Ганжи М.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 16 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовується тим, що 20 жовтня 2019 року приблизно о 19 год. 20 хв. на автодорозі «Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче» у с. Кременець Рожищенського району Волинської області ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «БМВ» (д.н.з. НОМЕР_1 ), допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_6 . Унаслідок ДТП загинула мати позивача ОСОБА_7 . За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) і ОСОБА_4 визнано потерпілою. 21 жовтня 2019 року ОСОБА_5 передав позивачу 1000 доларів США для покриття витрат на поховання ОСОБА_7 . Крім цього, у листопаді 2019 року позивач звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату їй страхового відшкодування. Зазначила, що з матір`ю ОСОБА_4 завжди мала теплі та близькі стосунки, вони проживали разом і ОСОБА_7 надавала їй підтримку і допомогу. Через трагічну загибель матері ОСОБА_4 пережила глибокий стрес, страждання, не може змиритися із цією втратою, а також була вимушена змінити усталений спосіб життя - переїхати жити у м. Луцьк. Тому, оскільки відповідач завдав моральної шкоди, яка полягає у перенесеному стресі, душевних стражданнях, переживаннях, припиненні життєвих зв`язків з рідною людиною, то ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_5 в її користь 350000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 16 січня 2024 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 239 724 грн відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції, в частині розміру стягнутої моральної шкоди, змінити та стягнути з нього в користь позивача 50000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що матір`ю ОСОБА_4 - є ОСОБА_7 ..

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 7 червня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 20 жовтня 2019 року приблизно о 19 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «БМВ» ( НОМЕР_5 ), рухаючись автодорогою сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче» із сторони м. Ковель в напрямку м. Луцьк у с. Кременець Рожищенського району Волинської області, з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху у населених пунктах (понад 50 км/год), проявив безпечність та неуважність під час руху, в районі повороту на вул. Хвильову, перед виконанням маневру обгону попутних транспортних засобів не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де продовжив рух і допустив зіткнення із автомобілем марки «Фольксваген» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_6 , що виконував маневр повороту ліворуч. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «Фольксваген» (д.н.з. НОМЕР_2 ) ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, які в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілої.

За змістом ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (частина друга статті 1168 ЦК України)

Відповідно до частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) такої особи, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку незалежно від вини такої особи.

Відповідно до статті 23 ЦК України кожна особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою зокрема щодо членів її сім`ї.

За змістом статті 1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони завдані, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Разом з тим, суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 23 листопада 2022 року в справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22).

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21)).

Таким чином розмір моральної шкоди не є конкретно визначеною сумою, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 , яка була матір`ю позивача останній завдано моральну шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило ОСОБА_4 на компенсацію моральної шкоди 50076 грн, що відповідає п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З копії розписки ОСОБА_4 від 31 травня 2021 року слідує, що ОСОБА_5 відшкодував позивачу завдану ним моральну шкоду в розмірі 60200 грн.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 239 724 грн., яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ПАТ НАСК «Оранта» в розмірі 50076 грн.,з урахуванням суми добровільного відшкодування 31 травня 2021 року ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 60200 грн. (350000 грн. - 50076 грн. - 60200 грн. = 239 724 грн.).

Такі висновку суду першої інстанції є передчасними та зроблені без з`ясування усіх обставин справи

З матеріалів справи вбачається, що злочин за який відповідач засуджений є неумисним, ОСОБА_5 не заперечував своєї вини у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди та надавав допомогу сім`ї загиблої . Зокрема: відразу після ДТП позивачу було передано 1000 доларів, які як ствердила представник позивача були використані на поховання померлої. В судді апеляційної інстанції представники відповідача вказували, що не втрачали зв`язок з позивачем, пропонували свою допомогу, однак вона відмовилась спілкуватись, зазначаючи, що всі питання будуть вирішені судом.

Судом встановлено, що в березні 2022 року ОСОБА_5 добровольцем пішов на захист Батьківщини від збройної агресії російської федерації та проходив службу на посаді старшого водія - гранатометника. 13 березня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Дворічна, Купянського району, Харківської області одержав вогнепальне осколкове поранення нижньої третини правої гомілки та поверхневі осколкові поранення правого стегна. Отримані порання віднесено до тяжких ( а.с 39, 40). Тривалий проміжок часу ОСОБА_5 перебував на лікуванні та реабілітації.

Відповідач являється учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_6 .

Також судом з`ясовано, що на утриманні в ОСОБА_5 перебувають його малолітні діти, а саме: ОСОБА_8 2018 року народження та ОСОБА_9 2020 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 відповідно.

На даний час відповідач перебуває у місцях позбавлення волі за скоєння ДТП в якому загинула мати позивача.

Представники відповідача вказували, що на даний час у зв`язку з отриманими травми стан здоров`я ОСОБА_5 є незадовільним, він позбавлений можливості заробляти кошти, оскільки відбуває покарання, фактично його та їх неповнолітніх дітей утримує дружина .

Враховуючи наведені обставини та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості колегія суддів приходить до висновку, що на відшкодування моральної шкоди з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 50 000 гривень.

Висновки суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 239724, 00 гривень в даному випадку є очевидно завищеними, належним чином не мотивованими.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З врахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в частині визначення розміру моральної шкоди підлягає зміні.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір в розмірі 2845, 86 гривень (а.с. 238).

Апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає до задоволення, а тому розмір судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2845, 86 гривень необхідно компенсувати за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Додатковим рішенням суду від 31 січня 2024 року стягнуто з відповідача на користь позивача 4000 гривень витрат на правничу допомогу.

Оскільки апеляційний суд змінив суму задоволених позовних вимог, то витрати на правничу допомогу також підлягають зміні, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 714 гривень витрат на правничу допомогу, відповідно до розміру задоволених позовних вимог (5000 грн *14,28%= 50000 грн (задоволений розмір моральної шкоди)*100%: 350000 грн ( розмір моральної шкоди заявлений до стягнення).

Керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 16 січня 2024 року, в частині визначення розміру моральної шкоди, змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 50000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Компенсувати ОСОБА_5 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 2845,86 гривень судового збору за подання апеляційної скарги .

Додаткове рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 31 січня 2024 року, в частині стягнення витрат на правничу допомогу, змінити та стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 714 гривень витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: