УХВАЛА

01 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 295/4764/21

провадження № 61-1221ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним кредитний договір № 014/4708/73/135938 від 01 липня 2008 року, що укладений між ним та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Богунський районний суд м. Житомира рішенням від 18 квітня 2023 року, залишеним постановою Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, відмовив у задоволенні позовних вимог.

16 січня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року.

Ухвалою від 06 лютого 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав строк для усунення недоліків.

У березні 2024 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки скарги не усунуті у повному обсязі.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, суд касаційної інстанції вказав на необхідність надання заявником відомостей про наявність чи відсутність зареєстрованого електронного кабінету, а також надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням причин пропуску строку, належним чином обґрунтованих доказами.

Як на підставу для поновлення строку заявник посилається на те, що в реєстрі зареєстровано більше 115 000 000 судових рішень, серед яких заявник був вимушений знаходити судові рішення, релевантні кредитним правовідносинам. Такі дії потребували значних обсягів часу, що завадило заявнику скористатися правом на касаційне оскарження у встановлений судом строк.

Вивчивши зміст виправленої касаційної скарги, в якій заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, необхідною умовою для прийняття касаційної скарги до розгляду є дотримання заявником, зокрема, строку на касаційне оскарження. У разі пропуску такого строку в зв`язку з обставинами непереборної сили, існування яких безумовно завадило заявнику скористатися належним йому процесуальним правом на касаційне оскарження, процесуальний закон наділяє заявника правом на поновлення строку.

Повний текст оскаржуваної постанови складено 12 липня 2023 року. Останній день строку на касаційне оскарження припав на 11 серпня 2023 року. Касаційна скарга подана 16 січня 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Аналіз інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, Автоматизованої системи документообігу суду, а також доданих до скарги матеріалів дає підстави для висновку про те, що копію оскаржуваної постанови заявник отримав 31 липня 2023 року, що підтверджується копією конверта зі штрих-кодовим ідентифікатором № 886, вперше з касаційною скаргою заявник звернувся 30 серпня 2023 року. Ухвалою від 12 вересня 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу з наданням строку для усунення недоліків, а саме для надання касаційної скарги з зазначенням підстав касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування, роз`яснивши заявнику, у який спосіб належить виконувати встановлений пунктом 5 статті 392 ЦПК України з зазначення підстав касаційного оскарження.

Надавши оцінку поданим заявником матеріалам на виконання вимог ухвали, Верховний Суд дійшов висновку про те, що заявник не усунув недоліки касаційної скарги, оскільки не обґрунтував належним чином підставу касаційного оскарження судових рішень, в зв`язку з чим ухвалою від 20 грудня 2023 року повернув касаційну скаргу заявнику.

Вдруге з касаційною скаргою заявник звернувся до Верховного Суду 16 січня 2024 року.

Ухвалою від 06 лютого 2024 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху з наданням строку для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням інших причин пропуску, належним чином обґрунтованих доказами.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала від 14 жовтня 2003 року).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Письмових доказів на підтвердження обставин непереборної сили щодо неможливості звернення до суду касаційної інстанції у встановлений законом строк заявником не надано, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання щодо поновлення строку на оскарження судових рішень.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу заявника, що посилання на потребу у достатньому обсязі часу для підготовки тексту касаційної скарги, пов`язаному з аналізом великого обсягу судових рішень, не свідчать про поважність пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки законодавцем відведено достатній час для вчинення таких дій. Крім того, вперше подана касаційна скарга тривалий час перебувала в суді касаційної інстанції, а саме з 30 серпня 2023 року до 21 грудня 2023 року, в зв`язку з чим заявник не був позбавлений можливості опрацювати великий обсяг матеріалу та подати належним чином оформлену касаційну скаргу, врахувавши вимоги ухвали Верховного Суду, якою касаційну скаргу було залишено без руху та роз`яснено, яким чином заявнику слід належно виконати вимоги процесуального закону щодо оформлення касаційної скарги.

За наведених обставин, зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року є неповажними, так як з 30 серпня 2023 року (дати первісного звернення з касаційною скаргою до суду) до 21 грудня 2023 року (ухвали про повернення касаційної скарги) ОСОБА_1 об`єктивно мав можливість опрацювати за його твердженням великий обсяг судових рішень для належної підготовки касаційної скарги та подати касаційну скаргу в межах строку на касаційне оскарження судового рішення.

Суд наголошує на тому, що первісне подання касаційної скарги не зупиняє перебіг процесуального строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 390 ЦПК України. Особа має довести, внаслідок виникнення яких обставин була позбавлена можливості виконати вимоги ухвали суду та усунути вчасно недоліки касаційної скарги. Потреба у опрацюванні правового матеріалу для виготовлення тексту касаційної скарги не поважною причиною, яка доводить поважність причини пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження, так як встановлюючи строк на касаційне оскарження, законодавець створив рівні умови для всіх учасників процесу. Крім того, копію ухвали про залишення без руху вперше поданої касаційної скарги заявник отримав 27 вересня 2023 року, тобто з цього моменту йому було відомо про недоліки касаційної скарги в частині зазначення підстав касаційного оскарження, а отже заявник мав достатньо часу для опрацювання великого обсягу правового матеріалу для належної підготовки касаційної скарги.

Отже, ОСОБА_1 не наведено обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та не надано на їх підтвердження відповідних доказів, внаслідок чого заявником безпідставно пропущено строк на касаційне оскарження судових рішень, а тому наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що відсутні підстави вважати, що заявник був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі касаційної скарги у передбачений процесуальним законодавством строк, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров