Провадження № 2-др/638/20/24
01 квітня 2024 року м. Харків
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року у цивільній справі № 2-10336/04, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частини будинку зі спільної часткової власності, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

ОСОБА_1 виділено земельну ділянку АДРЕСА_1 , зі сторони домоволодіння АДРЕСА_2 площею 261,5 кв.м., що відповідає його ідеальній частці.

ОСОБА_2 виділено земельну ділянку АДРЕСА_3 зі сторони домоволодіння АДРЕСА_4 площею 261,5 кв.м., що відповідає її ідеальній частці.

Межу поділу прокладено по лінії АБВГДЕЖ:

- відрізок АБ, довжиною 2,2 м., прокласти перпендикулярно до стіни житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, на відстані 5,25 м. від лівого боку;

- відрізок БВ, прокласти по лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами;

- відрізок ВГ, довжиною 1,16 м., прокласти від лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами до відрізка ГД;

- відрізок ГД, довжиною 7,35 м., прокласти вздовж стіни прибудови літ «а 8», на відстані 1,0 м. від неї, і навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього;

- відрізок ДЕ, довжиною 2,3 м., прокласти паралельно стіні навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього;

- відрізок ЕЖ, довжиною 12,07 м., прокласти паралельно лівій межі, на відстані 6,23 м. від лівої межі.

Зобов`язано співвласників не перешкоджати одне одному при догляді та ремонті житлового будинку та надвірних будівель.

Заборонено співвласникам розділяти огородженнями, які затемнюють вікна, частини садових ділянок, виділених у користування співвласникам.

22 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі № 2-10336/04, в обґрунтування якої зазначив, що земельна ділянка по АДРЕСА_5 приватизована ним як земельна ділянка спільної сумісної власності з ОСОБА_2 без виділення частки у спільній власності.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2-10336/04 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частини будинку зі спільної часткової власності, відмовлено з тих підстав, що додаткове рішення про ухвалення якого просить заявник може змінити суть основного рішення.

Не погоджуючись з ухвалою від 05.08.2021, заявником подано апеляційну скаргу і постановою Полтавського апеляційного суду від 25.04.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Підставою для скасування ухвали від 05.08.2021 стало те, що як вбачається з матеріалів справи, однією з позовних вимог ОСОБА_1 є виділення відповідно частини земельної ділянки, прилеглої до його частини будинку.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою від 24 жовтня 2023, заявником подано апеляційну скаргу і постановою Харківського апеляційного суду від 25.01.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2023 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Учасники справи, у судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Розглянувши заяву та представлені суду докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріали справи свідчать, що у січні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , про виділ частини будинку зі спільної часткової власності, в якому просив зробити виділ 1/2 частини будинку АДРЕСА_5 , що належить йому із спільної часткової власності з відповідачкою, передати йому у власність приміщення: 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 (а-5), а також підсобні будівлі літ. «Б» - сарай, літ. «Г» - льох, літ. «В» - туалет, з компенсацією ним 1/2 частини їх вартості відповідачці; виділити відповідно частину земельної ділянки, прилеглу до його частини будинку (т. 1, а.с. 3-4).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, ОСОБА_1 виділено земельну ділянку АДРЕСА_1 , зі сторони домоволодіння АДРЕСА_2 площею 261,5 кв м, що відповідає його ідеальній частці; ОСОБА_2 виділено земельну ділянку АДРЕСА_3 зі сторони домоволодіння АДРЕСА_4 площею 261,5 кв м, що відповідає її ідеальній частці; межу поділу прокладено по лінії АБВГДЕЖ: відрізок АБ, довжиною 2,2 м, прокласти перпендикулярно до стіни житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, на відстані 5,25 м від лівого боку; відрізок БВ, прокласти по лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами; відрізок ВГ, довжиною 1,16 м, прокласти від лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами до відрізка ГД; відрізок ГД, довжиною 7,35 м, прокласти вздовж стіни прибудови літ «а 8», на відстані 1,0 м від неї, і навісу літ. «З», на відстані 1,0 м від нього; відрізок ДЕ, довжиною 2,3 м, прокласти паралельно стіні навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього; відрізок ЕЖ, довжиною 12,07 м, прокласти паралельно лівій межі, на відстані 6,23 м від лівої межі; зобов`язано співвласників не перешкоджати один одному при догляді та ремонті житлового будинку та надвірних будівель; заборонено співвласникам розділяти огородженнями, які затемнюють вікна, частини садових ділянок, виділених у користування співвласникам (т.1, а.с. 36-37).

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року, уточненим ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року про виправлення описки, заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено, визначено за ОСОБА_1 на праві приватної власності приміщення квартири АДРЕСА_6 з прибудовами та сараєм літ «Б», льохом літ. «Г», вбиральнею літ. «В», хвірткою № 4, частиною огорожі № 3 та визначено за відповідачем ОСОБА_2 на праві приватної власності приміщення квартири НОМЕР_1 в житловому будинку літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_5 з прибудовами, сараєм літ. «Е», з льохом літ. «Ж», навісом літ. «З», гаражем літ. «Д», хвірткою № 2, частиною огорожі № З та замощення 1 (т1, а.с. 73-75, 78-79).

Відповідно до висновку № 045 судово-технічної експертизи, складеного 21 серпня 2004 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», в розділі по третьому питанню - земельна ділянка, площа земельної ділянки по АДРЕСА_5 становить 523 кв м. На частину домоволодіння припадає по 261,5 кв м земельної ділянки (т. 1, а.с. 12-23).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 192782 від 30 березня 2012 року, який виданий на підставі рішення 7 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 18 травня 2011 року № 295/11, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0520 га, кадастровий номер :13:008:0010 по АДРЕСА_5 , цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землю, договорів оренди землі за № 01091 (т.1, а.с.90).

Відповідно до списку співвласників земельної ділянки, який є додатком до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 192782, співвласниками вищевказаної земельної ділянки є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т.1, а.с.91).

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.

За змістом пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Додаткове судове рішення - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове судове рішення ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України. Воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_5 , в якому кожному належить по частині.

Однією з позовних вимог ОСОБА_1 є виділення відповідно частини земельної ділянки, прилеглої до його частини будинку.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим здійснив виділ земельної ділянки АДРЕСА_5 сторонам у рівних частках - по 261,5 кв. м. земельної ділянки кожному.

Проте, суд в своєму рішенні не виклав мотивів та висновків щодо позовних вимог про виділення 1/2 частини земельної ділянки, прилеглої до частини будинку ОСОБА_1 , що є підставою, у розумінні положень пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалення у даній справі додаткового рішення щодо визначення виділеної ОСОБА_1 частини земельної як 1/2 від загальної частини не змінить змісту рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року, ухваленого по суті заявлених у справі вимог, а лише конкретизує задоволені вимоги, які необхідні для реалізації ефективного захисту порушеного права.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 270 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2-10336/04 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частини будинку зі спільної часткової власності - задовольнити.

Виділити відповідно частини земельної ділянки, прилеглої до частини будинку ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Д.М. Цвіра