Справа № 348/2546/23
Провадження № 22-ц/4808/300/24
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Ігнатюк І.Ю.

з участю ОСОБА_1

представника Т зОВ «Епіцентр К" Мартинець Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду від 28 листопада 2023 року, ухвалене в складі судді Матолич В.В. в м. Надвірна, повний текст складено 04 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К" про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.10.2020 позивач придбав у магазині «Епіцентр К» у м. Івано-Франківськ апарат електричний водонагрівач КЕО-П 18/380, вартістю 4503,00 гривень. У ході експлуатації водонагрівача помітив, що з баку тече мутна вода (з присмаком та запахом заліза). 10.12.2020 позивач подав до ТОВ «Епіцентр К» у м. Івано-Франківськ заяву для усунення виявленого недоліку товару, товар повернув відповідачу. 17.12.2020 проведено обстеження водонагрівача, згідно з яким прилад визнаний справним і придатним до експлуатації, провели тестування водонагрівача тривалістю 30 хвилин. 02.06.2021 позивач звернувся до ТОВ «Епіцентр К» з претензією, просив розірвати договір та повернути сплачені за товар грошові кошти. 06.09.2021 позивач звертався до Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області, де йому роз`яснили, що у нього є право звернутися з письмовою вимогою щодо безоплатного усунення недоліків товару або з письмовою вимогою щодо проведення експертизи. Віддавши неякісний водонагрівач продавцю, позивач придбав новий, яким користується. Відповідач жодних дій щодо розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів позивача за придбаний товар не вчинив. Придбаний позивачем товар є товаром неналежної якості, який є небезпечним для життя і здоров`я позивача через погіршення якості води, а тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 80 000 грн. Просить розірвати договір купівлі-продажу від 25.10.2020, зобов`язати ТОВ "Епіцентр К" повернути 45030,00 гривень, що становить вартість товару у десятикратному розмірі, стягнути з ТОВ "Епіцентр К" моральну шкоду у розмірі 80000,00 гривень.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 28 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К" про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову в повному розмірі, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Вказує, що відповідач продав йому водонагрівач неналежної якості та в процесі використання ним встановлено, що з баку тече мутна вода. Крім того, долучений сертифікат якості товару, закінчив строк дії на момент придбання водонагрівача позивачем. Споживач у разі порушення його прав має право на відшкодування моральну шкоду. Вважає компенсацію у розмірі 80 000 грн обґрунтованою сумую за результатом невиконання обов`язку повернення коштів за проданий товар неналежної якості. Крім цього, просив призначити за рахунок відповідача судової технічної експертизи апарату електричного водонагрійного КЕО_П 18/380, заводський номер 1951, виготовлений 06.2019 року на вирішення якої поставити питання чи вказаний апарат є справний та належної якості та чи відповідає цей товар умовам безпечного використання. Зазначену експертизу провести у його присутності.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав клопотання про призначення експертизи, просить його задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К" доводи апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано суду доказів наявності дефекту приладу не надав (відеозапису роботи приладу, результатів аналізу води, фотоматеріалів тощо) та всупереч вимог чинного законодавства, не додано належних та допустимих доказів щодо виявлення недоліків товару. На підтвердження позовних вимог відповідного клопотання про призначення експертизи на визначення прихованих недоліків придбаного товару позивачем заявлено не було.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що згідно з копією фіксального чеку від 25.10.2020 гіпермаркет «Епіцентр К» у м. Івано-Франківську здійснив продаж позивачу електричний водонагрійний апарат КЕО-П 18/380, заводський номер 1951, виготовлений 06.2019 року за ціною 4 503,00 гривень

Відповідно до копії заявки №10614 від 10.12.2020, артикул 70204298, проточний водонагрівач здано ТОВ «Епіцентр К».

Апарат електричний водогрійний КЕО-П18/380 визнаний справним і придатним до експлуатації. Був підключений до мережі водопостачання згідно з пунктом 1.1. інструкції з експлуатації: за пів години тестування змін у кольорі води не виявлено. Пункт 1.1. інструкції з експлуатації позивачем не було порушено. Це підтверджується копією акту обстеження №596 від 17.12.2020.

Згідно з заявою-претензією від 31.05.2021, позивач зазначив, що придбаний ним товар не задовільняє його через наявні недоліки і не може бути використаним за призначенням. Просив відповідача розірвати договір та повернути сплачені за товар кошти. У відповідь на цю заяву відповідач зазначив, що строк обміну товару належної якості закінчився, а також відсутні підстави для розірвання договору та повернення коштів за товар, згідно зі ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідно до акту обстеження апарат електричний водогрійний КЕО-П 18/380 справний.

06.09.2021 позивач звернувся у Головне управління Держпродслужби в Івано-Фраківській області просив вжити заходів реагування щодо порушення його прав. 17.09.2021 позивачу було роз`яснено його право на безоплатне усунення недоліків товару або на проведення експертизи несправного товару.

27.07.2022 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення коштів через наявні недоліки товару.

Згідно з копіями сертифікатів відповідності, апарати електричні водогрійні "Дніпро", тип КЕО, номінальною потужністю від 3 до 1000 кВт відповідають ДСТУ. Дія сертифікатів: з 03.11.2016 до 02.11.2019; з 04.11.2019 до 03.11.2022.

Відповідно до частини першої статті 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Положеннями статті 709 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Вимога покупця про заміну товару підлягає негайному задоволенню, а в разі необхідності перевірки якості товару - протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Пунктами 12 та 27 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що істотним недоліком - є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Фальсифікована продукція - це продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи. Відповідно до пунктів 4-6 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб, зокрема, мають право на: необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що серед іншого, обов`язок споживача перед початком експлуатації товару уважно ознайомитись з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Частиною третьою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що право споживача, вимоги за частиною першою цієї статті, пред`являти на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Згідно із частиною чотирнадцятою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Частиною третьою статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що в разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними приміщеннями або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж.

Частиною четвертою статті 8 та пункту 12 частини першої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець і виробник під час продажу (реалізації) товару зобов`язані інформувати споживача про підприємства, що задовольняють вимоги, встановлені частинами першою і третьою цієї статті. За ненадання такої інформації встановлюється відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону. Інформація про продукцію повинна містити дані про найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Така інформація доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), визначеним відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, або прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов`язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України. Продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати. Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту, у будь-який спосіб обмежувати використання ним електронних платіжних засобів, якщо відповідно до законодавства продавець (виконавець) зобов`язаний приймати їх до сплати.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність, зокрема, за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачена відповідальність за порушення законодавства про захист прав споживачів, зокрема у разі відсутності необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію або продавця (у випадках, визначених Законом України «Про електронну комерцію») - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У пункті 12 частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» вказано, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть, зокрема, відповідальність за обмеження або відмову в реалізації прав споживачів, установлених частиною другою статті 17 цього Закону, - у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суми штрафів зараховуються до державного бюджету.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, у їх сукупності (частини перша, друга статті 89 ЦПК України).

Суд першої інстанції, встановивши, що позивач був у повній мірі поінформований представниками відповідача про технічні характеристики придбаного товару, умови його встановлення і використання, а також ураховуючи відсутність належних та допустимих доказів наявності істотних недоліків у придбаному позивачем товарі та доказів на підтвердження факту примушування придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного позивачу асортименту, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відсутні підстави для розірвання договору та повернення придбаного товару у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім цього, позивач не вказав якими неправомірними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, у чому полягає незаконність цих дій, в той же час позивачем не обґрунтовано наявність недоліків продукції (водонагрівач). Доказів, що придбаний товар містить технічні (виробничі) недоліки, крім власних пояснень, суду не надано. При цьому, позивачу було роз`яснено його право на заявлення клопотання про проведення відповідної експертизи, проте таке клопотання заявлено не було.

Оскільки не встановлено неправомірних дій відповідача, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відшкодуванні моральної шкоди, так як моральна шкода відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини.

Таким чином, встановивши відсутність протиправних чи неправомірних дій з боку «Епіцентр К», врахувавши недоведеність факту, що куплений позивачем електричний водонагрівач КЕО-П 18/380 містить технічні (виробничі) недоліки, а також, що йому надано неповну чи недостовірну інформацію щодо експлуатаційних характеристик виробу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідач продав йому електричний водонагрівач КЕО-П 18/380 неналежної якості та в процесі з баку тече мутна вода, оскільки не підтверджена жодними доказами та спростовується матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до підпункту В пункту 4 ч. 1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої вказаної статті), у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини другої вказаної статті).

Ураховуючи, що за результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень щодо вирішення спору по суті, тому відсутні підстави для нового розподілу витрат у справі, а також відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Надвірнянського районного суду від 28 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.

Повний текст складено 08 квітня 2024 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта