Справа №534/1858/23
Провадження №2/534/506/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Морозова В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Лук`янчикової О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 47, 5 м2, житловою площею 26,9 м2 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , становила її частину.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, після смерті якого було відкрито спадщину на нерухоме майно, а саме на частину двокімнатної квартири. Вказана квартира належала батькові ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 24.10.2023 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до провадження та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила суд її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не подав.

Суд, допитавши учасників, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.04.2017 року батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 8).

Свідоцтво про право власності на житло від 19.08.1993 року, підтверджує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 9). Також посвідчення на одержання належних мешканцям квартири житлових чеків видане гр. ОСОБА_3 (а.с. 10) та ордер на жиле приміщення № НОМЕР_2 виданий 04.11.1992 року підтверджує право на власність ОСОБА_3 . (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 12).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48457780 від 19.07.2017 року спадкодавець ОСОБА_3 (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зі змісту ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так ч. 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Положеннями ст. 77, 79, 80, 81 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не збирає докази самостійно.

Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 24.04.2017 року) у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 47,5 кв.м. житловою площею 26,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила (одну другу) її частину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення.

Відомості, які суд не оголошує щодо учасників справи при проголошенні рішення суду:

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ