УХВАЛА

01 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 753/8520/22

провадження № 61-3426ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Фармак» про визнання наказу незаконним, зобов`язання вчинити певні дії

та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Фармак» (далі - АТ «Фармак») про визнання наказу незаконним, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що вона з 2008 року перебуває у трудових відносинах

з АТ «Фармак». Починаючи з квітня 2022 року не отримує заробітну плату.

Вказувала, що 09 червня 2022 року вона не була допущена до роботи, оскільки

її робоче місце було зайнято іншим працівником. Згодом дізналася, що з 13 квітня 2022 року трудовий договір укладений між нею та АТ «Фармак» призупинений

відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин

в умовах воєнного стану» на підставі наказу від 11 квітня 2022 року № 469

із зазначенням, що на час призупинення трудового договору працівникам

не здійснюється виплата заробітної плати.

Позивач вважала, що призупинення дії з нею трудового договору є незаконним, тому просила визнати незаконним наказ про призупинення дії трудового договору, зобов`язати відповідача допустити її до роботи та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі до часу ухвалення рішення суду.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ АТ «Фармак» від 11 квітня 2022 року № 469 «Про призупинення дії трудового договору» з ОСОБА_1 . Зобов`язано АТ «Фармак» поновити дію трудового договору з ОСОБА_1 шляхом допуску її до роботи на посаді аналітика консолідованої інформації відділу маркетингу рецептурних препаратів № 1. Стягнуто з АТ «Фармак» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 344 708 грн без урахування обов`язкових податків та зборів. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення дії трудового договору та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року скасовано

і ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

08 березня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою

на постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року в указаній справі, в якій представник заявниці, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року та залишити в силі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року.

Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку

на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови Київського апеляційного суду від 16 січня

2024 року представник заявниці отримав засобами електронного зв`язку лише

07 лютого 2024 року, що підтверджується доданими до касаційної скарги документами. Касаційна скарга здана до поштового відділення 08 березня

2024 року.

Відповідно до частин другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення представнику заявника такого судового рішення.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання,

суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв

чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема представник заявниці у касаційній скарзі зазначає, що суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Також у касаційній скарзі заявниця посилається на пункт 4 частини другої статті

389 ЦПК України, зокрема зазначає, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 цього Кодексу.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду

від 16 січня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу

№ 753/8520/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Фармак» про визнання наказу незаконним, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська