Справа № 186/1957/23
УХВАЛА

іменем України

"02" квітня 2024 р. м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули С.А.,

при секретарі - Лиман Н.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Першотравенську, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання договору міни нерухомого майна дійсним та визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2023 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання договору міни нерухомого майна дійсним та визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, подана представником позивачів - адвокатом Маіляном А.С.

12 березня 2024 року представником позивачів подана уточнена позовна заява.

02 квітня 2024 року представником позивачів подано уточнену позовну заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно. Крім того, ним подано заяву про закриття провадження в справі в частині заявлених позовних вимог про визнання договору міни нерухомого майна дійсним, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, через відсутність предмету спору, також просить повернути йому сплачений судовий збір за вказану позовну вимогу.

В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про дати розгляду справи повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Відповідно ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе закрити провадження в даній цивільній справі в частині заявлених позивачами позовних вимог про визнання договору міни нерухомого майна дійсним, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стосовно повернення представнику позивача суми сплаченого судовогго збору, суд зазначає наступне.

Позивачі звернулися до суду з первісним позовом, який містив дві позовні вимоги: немайнового та майнового характеру (визнання договори міни дійсним та визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно).

12 березня 2024 року представником позивачів подана уточнена позовна заява про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності.

При цьому, представником позивачів - адвокатом Маіляном А.С. по квитанції №53 від 20 грудня 2023 року сплачено судовий збір по справі за одну вимогу немайнового характеру (визнання договору міни дійсним) в розмірі 1 073,60 гривень.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року первісну позовну заяву було залишено без руху та надано позивачам строк для визначення ціни позову (ринкова вартість спірного нерухомого майна) та сплати судового збору в розмірі 1% від ціни позову за позовну вимогу майнового характеру (визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на житло).

Згідно звіту про оцінку майна, наданого позивачами, ринкова вартість нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , становить 573 940 гривень, тобто судовий збір, що підлягає сплаті за позовну вимогу майнового характеру становить 1% ціни позову - 5 739,40 гривень.

Разом із уточненою позовною заявою, в якій містилася одна позовна вимога майнового характеру (визначення розміру часток у праві власності), позивач ОСОБА_1 додав квитанцію №0287-3277-1260-3593 від 12 березня 2024 року про сплату судового збору по справі в розмірі 4 665,80 гривень.

Таким чином, всього позивачем та його представником сплачено судовий збір по справі в розмірі 5 793,40 гривень (1 073,60 + 4 665,80), за позовну вимогу майнового характеру (визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно), що дорівнює 1% від ціни позову - 573 940 гривень. Вказана позовна вимога є предметом судового розгляду в даній справі, згідно уточненої позовної заяви, поданої представником позивачів 02 квітня 2024 року. За позовну вимогу немайнового характеру (про визнання договору міни дійсним), про закриття справи в цій частині просить представник позивача, судовий збір позивачами не доплачувався, а тому заява представника позивача в частині повернення йому судового збору в сумі 1 073,60 гривень, є такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.255, ч.2 ст.256, ст.ст.259-261 ЦПК України, ст.7 Закону України "Про судовий збір",-суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання договору міни нерухомого майна дійсним та визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно - закрити в частині заявлених позовних вимог про визнання договору міни нерухомого майна дійсним, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Роз`яснити сторонам наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України.

В задоволенні заяви представника позивачів - адвоката Маіляна Армана Суреновича, про повернення йому сплаченого судового збору в сумі 1 073,60 гривень - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Янжула С.А.