АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року

м. Чернівці

справа № 727/961/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Лисака І. Н., Перепелюк І. Б.

секретар Тодоряк Г. Д.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 березня 2024 року про повернення зустрічної позовної заяви

головуючий в суді першої інстанції суддя Танасійчук Н. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила витребувати у відповідача та передати позивачці належний їй на праві власності автомобіль марки Porshe Cayenne, номерний знак НОМЕР_1 , в належному технічно-справному стані, технічний паспорт та ключі від замка запалення (2 штуки) до вказаного транспортного засобу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Надано відповідачу п`ятиденний термін з дня отримання позовної заяви для подання відзиву на таку заяву.

19 лютого 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідачки на його користь 2 549 399 гривень 94 копійки, з яких 1 883 309 гривень-сума безпідставно отриманих грошових коштів, 123 973 гривні 40 копійок-3 проценти річних за користування чужими коштами, 542 117 гривень 60 копійок інфляційні втрати.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 березня 2024 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна.

Роз`яснено позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернуто ОСОБА_2 .

Ухвала мотивована тим, що вимоги зустрічного та первісного позовів не є взаємопов`язаними.

Приймаючи до уваги те, що в спільному розгляді даних позовів необхідності немає, їхній сумісний розгляд утруднить вирішення спору, перешкоди в їхньому окремому розгляді відсутні, правовідносини, на вирішення яких заявляються вимоги первісного і зустрічного позовів, випливають із різних правовідносин, спільний розгляд таких позовів не є доцільним.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необхідність відмови ОСОБА_2 у прийнятті зустрічного позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Спірний автомобіль в 2022 році було передано ОСОБА_3 в користування позивача за зустрічним позовом в якості гарантії повернення нею ОСОБА_2 грошових коштів, які він, на прохання останньої, протягом 2019-2023 років перераховував на погашення грошових зобов`язань матері його дружини - ОСОБА_1 по договорах із забудовниками житла.

На даний час грошові кошти відповідачу не повернуто.

Ним надіслано ОСОБА_1 письмову вимогу з повідомленням про притримання автомобіля до погашення нею зобов`язання з повернення безпідставно отриманих грошових коштів.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не подавали відзив на апеляційну скаргу.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

При поданні зустрічного позову позивач за первісним позовом стає відповідачем за зустрічним позовом, а відповідач займає процесуальне становище позивача. При цьому, пред`являючи зустрічний позов, відповідач завжди має переслідувати одночасно дві цілі: захистити своє порушене чи оспорене право та захиститися проти вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19), постанові Верховного Суду у справі № 638/6226/21 (провадження № 61-9559св23).

Ураховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.

Подання такого зустрічного позову має на меті не лише довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом, а й захистити права відповідача в обраний ним спосіб. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 січня 2024 року у справі № 369/12814/22.

У постанові від 06 лютого 2024 року у справі № 212/8029/23 Верховний Суд вказав, що зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Суд приймає зустрічний позов до спільного розгляду з первісним, якщо вони прямо взаємопов`язані між собою і спільний їх розгляд є доцільним. Взаємний зв`язок, як умова для прийняття зустрічного позову, має місце у випадку, якщо вимоги відповідача і позивача виникають з одних правовідносин і коли на обґрунтування тієї й іншої вимоги наводяться спільні факти. Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем.

При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом необхідною є перевірка та встановлення тотожності усіх необхідних трьох ознак, а саме: суб`єктного складу, предмету спору, а також підстав, з яких відповідний позов заявлено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року в справі № 916/542/18 вказувала, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право

Верховним Судом у постанові від 28 вересня 2020 року у справі № 712/15934/19 також роз`яснено, що позов не є похідною вимогою від первинного позову, а є вимогою, яка повністю (або частково) виключить задоволення первинного позову.

Правова природа зустрічного позову у тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову, або коли виникають з одних правовідносин.

Відповідно до частини 3 статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з первісним позовом до ОСОБА_2 про витребування майна.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення ОСОБА_1 з первісним позовом є неповернення відповідачем позивачці належного їй на праві власності автомобіля, який перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_2 . Отже, доведенню підлягає обставина перебування у незаконному користуванні ОСОБА_2 майна позивачки.

У свою чергу ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення ОСОБА_2 з зустрічним позовом є неповернення ОСОБА_1 належних позивачу грошових коштів, які він замість ОСОБА_1 переказував з метою оплати зобов`язань останньої перед забудовниками.

Отже, доведенню підлягають обставини повернення/неповернення відповідачем за зустрічним позовом грошових коштів, належних ОСОБА_2 .

Аналіз зустрічної позовної заяви свідчить про те, що ОСОБА_2 , обґрунтовуючи наявність підстав про стягнення з відповідачки на його користь грошових коштів, посилався на те, що спірний автомобіль, який є предметом спору за первісним позовом, в 2022 році було передано ОСОБА_3 в користування позивача за зустрічним позовом в якості гарантії повернення нею ОСОБА_2 грошових коштів, які він, на прохання останньої, протягом 2019-2023 років перераховував на погашення грошових зобов`язань ОСОБА_1 по договорах із забудовниками житла.

Однак жодних вимог, які б стосувалися спірного автомобіля, ОСОБА_2 до суду заявлено не було, що спростовує доводи заявника про те, що вимоги за первісним та зустрічним позовами є взаємопов`язаними та вони не можуть бути розглянуті судом окремо.

При цьому ОСОБА_2 не позбавлений права при подачі позову про стягнення безпідставно набутих коштів в загальному порядку окремо від позову ОСОБА_1 просити суд забезпечити його позов шляхом заборони відчуження спірного автомобіля.

Подання зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову, однак, у зустрічній позовній заяві жодним чином не обґрунтовано, із посиланням на відповідні докази, про відсутність у позивача за первісним позовом матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову.

З огляду на предмет та підстави заявленого зустрічного позову, його задоволення не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, а також заявлені вимоги за зустрічним і первісним позовами не можуть зараховуватись, що є одними з ознак взаємної пов`язаності зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції, встановивши відсутність зв`язку між підставами та предметом первісного та зустрічного позовів, а також те, що первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах та не обґрунтовані одними доказами, дійшов правомірного висновку про відсутність обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість одночасного розгляду первісного та зустрічного позовів та про повернення зустрічного позову на підставі частини 3 статті 194 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спільний розгляд судом позовних вимог про витребування майна та стягнення безпідставно набутих коштів не є доцільним та вважає за необхідне додатково вказати, що спільний розгляд судом таких позовних вимог не сприятиме ефективному й економічному за процесуальним часом розгляду справи.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постановах від 13 квітня 2022 року у справі № 923/1292/21 та від 17 січня 2024 року у справі № 369/12814/22.

Отже, доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 березня 2024 року про повернення зустрічної позовної заяви залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 03 квітня 2024 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді: Ігор ЛИСАК

Ірина ПЕРЕПЕЛЮК