Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2804/23 Головуючий у 1-й інст. Хомич В. М.
Категорія 70 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Борисюка Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м. Житомирі цивільну справу № 283/2804/23 за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2024 року, ухваленого під головуванням судді Хомич В.М. у м. Малині

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом та просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 15000 гривень, щомісяця, з моменту подання позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебувають у шлюбі з 2008 року. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя у подружжя не складається через непорозуміння в частині матеріального забезпечення сім`ї, утримання дітей. Злата та ОСОБА_6 прагнуть повноцінного розвитку в отриманні додаткових знань, духовного розвитку, брати активну участь у можливих секціях та додаткових заняттях. ОСОБА_3 наразі перебуває за кордоном, на території Республіки Польща. Оскільки відповідач працевлаштований, має постійний та сталий дохід, задовільний стан здоров`я, на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає, представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з моменту подання позовної заяви 22.11.2023 та до досягнення дітьми повноліття.

Допущено в частині стягнення аліментів негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що стягнення аліментів у розмірі 5000 грн на двох дівчат не відповідає реальності, недостатньо аргументоване у розумінні стягнутої суми. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд взяв до уваги, що позивачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували розмір всіх витрат на дітей. Хоча самому відповідачу достатньо відомо про зайнятість та зацікавленість у відвідуванні дітей занять з англійської мови та хореографічного гуртка, будь яких заперечень з цього приводу не виникає. Зазначає, що судом першої інстанції помилково зроблені висновки в розмірі оцінення як достатніх аліментів на утриманні дітей на рівень життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Суд фактично призначаючи аліменти в розмірі 5000грн на двох дітей, стягує з відповідача щомісяця 500зл (що дорівнює 5000грн) - 9% від місячного винагородження відповідача, а в частинах складає 1/11. Зазначає, що місячний дохід ОСОБА_1 відповідно до довідки про доходи від 08.02.2024 року складає 14 825,02 грн з нарахованими податками. Наголошує, що позивач несе додаткові витрати на відвідування дітьми гуртків образотворчого мистецтва та хореографії. При цьому витрати на костюми, закупівлю матеріалів навчальним закладом не фінансується, такі витрати покриваються виключно батьками. Також діти потребують фізичного оздоровлення, оскілки перебувають на диспансерному обліку як часто хворіючі. Зазначені обставини також вказують на додаткові витрати на придбання медикаментів та купування різних видів вітамінів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (ч.1 ст.368 ЦПК України).

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи сторони 9 серпня 2008 року зареєстрували шлюб від якого мають двох дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діти народились ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9-11).

Відповідно до довідок з місця роботи ОСОБА_3 , він працевлаштований, має постійний дохід, що підтверджують довідки з місця роботи про нарахування заробітної плати (а.с.30-39).

Доходи ОСОБА_1 підтверджуються відомостями з Пенсійного фонду України (форма ОК-5) (а.с.19).

Відповідно до нотаріально засвідченого перекладу з польської на українську мову платіжних відомостей ТОВ "Personnel Support" № 01-12/2022, 01-01-/2023, 01-02/2023, 01-03/202301-05/2023, ОСОБА_7 мав до виплати наступні суми: 3721,60 , 4108,18, 4004,07, 3832,92, 4020,26 у національній польській валюті-злотий ( а.с. 30-39).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували розмір всіх витрат на дітей, а тому з урахуванням часткового визнання позову відповідачем суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей у розмірі 5000 грн, тобто по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до наведеного матеріальне становище платника аліментів є предметом доказування.

Частиною другою ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Згідно з вимогами статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

Відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю, відповідач є їх батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньок.

Проте, при визначенні розміру аліментів, суд не врахував матеріальне становище платника аліментів, стягуючи аліменти у розмірі 5000 грн на двох дітей щомісячно, суд не звернув увагу на те, що матеріали справи містять докази можливості відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, враховуючи його доходи, відсутність у нього інших утриманців.

Позивач, обравши спосіб стягнення аліментів - у твердій грошовій сумі, обґрунтувала розмір своєї вимоги тим, що сума у розмірі 15 000 грн. є практично 1/3 часткою від доходу відповідача у розмірі 50 000 - 60 000 грн., про який їй відомо.

Колегія зазначає, що для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема, платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті.

Відповідно до нотаріально засвідченого перекладу з польської на українську мову платіжних відомостей ТОВ "Personnel Support", ОСОБА_3 , працюючи в Польщі, в середньому отримує 4000 злотих щомісячно, що еквівалентно 39 000 грн станом на 04.04.2024 за офіційним курсом НБУ.

Отже, вказані вище обставини свідчать про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у розмірі по 5 000,00 грн на кожну дитину.

Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, отримує заробітну плату, за станом здоров`я також працездатний, повинен та має можливості надавати матеріальну допомогу, а також той факт, що закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн на кожну дитину щомісячно.

Приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції у частині визначення розміру аліментів не відповідають обставинам справи, рішення суду у частині визначення розміру аліментів підлягає зміні.

Окрім того, обгрунтовуючи розмір аліментів, необхідних до стягнення з відповідача, позивач вказувала на витрати, пов`язані з вивченням дітьми англійської мови, їх участі у хореографічному гуртку, гуртку образотворчого мистецтва, змаганнях. Зазначала, що діти часто хворіють і потребують лікування. При цьому жодних доказів на підтвердження вказаних обставин не надала.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити позивачу про можливість пред`явлення окремого позову про стягнення додаткових витрат на дітей, за їх наявності, у відповідності до ст.185 СК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні, а саме збільшенню розміру стягнутих судом першої інстанції аліментів з 2500гривень до 5000 гривень щомісячно на кожну дитину.

В решті рішення суду залишається без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (пункт 3 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 376, 381-384,389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2024 року змінити, збільшити розмір стягнутих аліментів з 2 500 гривень до 5 000гривень щомісячно на кожну дитину.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді