Справа № 619/3826/21
Провадження № 2/535/83/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року селище Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Шолудько А.В., з участю секретаря судового засідання Мальцевої С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №619/3826/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанії «Фінрайт» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та про поновлення прав власника, що існували до порушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2021 ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до відповідача про поновлення прав власника, що існували до порушення, шляхом скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Т.А. за індексним номером 54645596 від 19.10.2020 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Фінансова компанії «Фінрайт» на житловий будинок літ. А2 за адресою: Харківська область, Дергачівський район, вул. Гната Хоткевича, буд. 43 (номер запису про право власності 38724611 від 15.10.2020) та повернення із чужого незаконного володіння ТОВ «Фінансова компанії «Фінрайт» на користь ОСОБА_1 житлового будинку літ. АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги №GL3N217214 від 29.04.2020, укладеного між ПАТ «Комерційній Банк «НАДРА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П. за реєстровим №90, щодо житлового будинку літ. А2 за адресою: Харківська область, Дергачівський район, вул. Гната Хоткевича, буд. 43.

Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 20.09.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 49-50).

ТОВ «Фінансова компанії «Фінрайт» 16.11.2021 надало до суду відзив на позовну заяву (а.с. 60-116).

ОСОБА_1 22.11.2021 подала до суду доповнення до позовної заяви, в якій просить поновити її права власника, що існували до порушення, шляхом скасування правочину приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Т.А. за індексним номером 54645596 від 19.10.2020 року про державну реєстрацію права власності ТОВ «Фінансова компанії «Фінрайт» на житловий будинок літ. А2 за адресою: АДРЕСА_2 (номер запису про право власності 38724611 від 15.10.2020) та повернути із чужого незаконного володіння ТОВ «Фінансова компанії «Фінрайт» на користь ОСОБА_1 житловий будинок літ. А2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 127-130).

22.11.2021 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області у задоволенні заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено (а.с. 134-136).

Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 17.11.2022, справа №619/3826/21 передана головуючому судді Жорняку О.М (а.с. 155).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 27.02.2023, проведеного через припинення суддею Жорняком О.М. виконання повноважень судді Котелевського районного суду Полтавської області у зв`язку із закінченням строку його відрядження з Дергачівського районного суду Харківської області, справа №619/3826/21 надійшла на розгляд судді Шолудько А.В. (а.с. 156-158).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 20.03.2023 справа №619/3826/21 прийнята до провадження суддею Шолудько А.В. за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 159).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 30.10.2023 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про передачу цивільної справи 619/3826/21 за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті ( а.с. 208, 209).

Учасники справи у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 229-235).

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності від 25.05.2021 (а.с. 53, 54), про причини неявки суд не повідомили та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подали.

Від ТОВ «Фінансова компанії «Фінрайт» 03.04.2024 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі її представника (а.с. 236-237).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала та про причини неявки суд не повідомила.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Особа зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі стосується особи, яка особисто звернулася до суду, чи належно повідомлена про розгляд справи за її участю.

У судові засідання, призначені на 30.10.2023, 24.01.2023, 03.04.2024, позивачка та її представник не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, відповідно до ч. 6, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, а саме: повістка про дату, час та місце розгляду справи надсилалася ОСОБА_1 до її електронного кабінету (а.с. 219, 231); та рекомендованим листом на зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 й представника позивача ОСОБА_2 (а.с. 202-204, 221, 222, 234, 235), про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не подали.

Позивачка та її представник заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.

Згідно з ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У ч. 5 ст. 223 ЦПК України законодавець встановив особливий порядок наслідок (санкцію) повторної неявки позивача. Ця норма фактично дублює норму, закріплену в п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України необхідно тлумачити в системному зв`язку з іншими положеннями цієї статті та іншими нормами процесуального закону (ЦПК України), які визначають наслідки повторної неявки позивача, який не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а саме ч. 5 ст. 223 і п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

З огляду на системне тлумачення вказаних норм процесуального закону суд виходить з того, що п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у контексті ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не може застосовуватися судом щодо неявки позивача у судове засідання.

Аналіз положень ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що наслідком повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним для нього, щодо його застосування існує усталена судова практика.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.03.2023 року у справі №711/7486/19.

Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 2 ст. 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

За наведених вище обставин, процесуальний закон зобов`язує суд залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позивачка та її представник, які були належним чином повідомлені про день та час судового розгляду справи 30.10.2023, 24.01.2023, 03.04.2024, не з`явилися у ці судові засідання, не надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, а тому позов ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанії «Фінрайт» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та про поновлення прав власника, що існували до порушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, залишити без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України позивач після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шолудько