У Х В А Л А

"01" квітня 2024 р. Справа № 596/2245/13-ц

Провадження № 6/596/16/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Лисюк І.О.,

за участю: секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cелищі Гусятині в залі суду заяву представника АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №596/2245/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №596/2245/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на те, що 18.11.2013 Гусятинським районним судом Тернопільської області розглянуто справу № 596/2245/13-ц за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором та винесено рішення, за яким позов задоволено. На виконання даного рішення суду 20.12.2013 видано виконавчий лист стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 45614 гривень 13 копійок.

08.02.2014 на виконання вищезазначеного виконавчого документа відкрито виконавче провадження №41965665 у Гусятинському районному відділі ДВС.

31.12.2015 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувану, оскільки майно, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить 3 роки та повинен був повторно пред`являтися до примусового виконання до 31.12.2018. Однак, при підготовці виконавчого документу до повторного пред`явлення та направлення до органів ДВС виконавчий лист було втрачено при поштовій пересилці. Пошуки не призвели до позитивного результату у зв`язку із чим стягувач пропустив встановлений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Докази втрати виконавчого документа та не знаходження його на виконанні в органах примусового виконання рішень додаємо до заяви. Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру боржників, виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ КБ ПриватБанк на виконанні в органах примусового виконання рішень не перебуває.

З підстав зазначених вище та для подальшого користування своїми правами АТ КБ ПриватБанк просить суд визнати поважними причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Представник заявника - АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, однак, згідно письмової заяви від 28.03.2024 року, заявник просить розглянути заяву без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п. 17 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446 ЦПК України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст.18 ЦПК).

Судом встановлено, що заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2013 року позовні вимоги задоволено повністю та вирішено стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 50 , р/р № НОМЕР_2 МФО 305299 заборгованість за кредитним договором в розмірі 45 614 (сорок пять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 13 копійок. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких обставин виконавчий лист був втрачений, подавши довідки органів зв`язку або державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист, на примусове виконання рішення суду, видані стягувачу судом 20.12.2013 року та пред`явлено його до виконання у відповідний відділ державної виконавчої служби, однак, відповідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу заступника начальника відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції Навроцької М.М. від 31.12.2015 року вбачається, що виконавчий лист №596/2245/13-ц виданий 20.12.2013 року Гусятинським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р№ НОМЕР_3 МФО 305299 заборгованість за кредитним договором в розмірі 45 614, 13 грн. повернуто стягувану та відомості про отримання стягувачем виконавчих листів у відділі державної виконавчої служби відсутні, також слід зазначити, що інших відомостей відносно місцезнаходження чи примусового виконання або відомостей та доказів на підтвердження того, що виконавчий лист було втрачено чи інше, зокрема відомостей з відділу поштового зв`язку, суду не надано.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Суд звертає увагу на те, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження втрати виконавчого листа до поданої заяви надано не було, а ствердження представника заявника щодо того, що документи були втрачені не базуються на жодних доказах.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чипоновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виходячи з цього, не можна визнати поважними, навіть не вказані заявником, який є юридичною особою, причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано і те, що вказані обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Таким чином, так як судом взагалі не встановлена втрата та поважність причин пропуску строків пред`явлення до виконання виконавчого листа, заявник жодних документів на підтвердження своїх вимог не надав, тому у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його предявлення слід відмовити.

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №596/2245/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК