Справа № 444/54/23
Провадження № 2/444/63/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕРХ ПРО", ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕП ПРО 2022" про визнання речового права власності на нерухоме майно, захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И В :

04 січня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до Жовківського районного суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕРХ ПРО", ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕП ПРО 2022" про визнання речового права власності на нерухоме майно, захист прав споживача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 квітня 2020 року між ОСОБА_3 та ТзОВ «БУДІНВЕСТТРАСТ» було укладено Договір № 19 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язалась прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , вартість майнових прав на вказану квартиру нею оплачено в порядку та на умовах визначених вказаним договором. Натомість, продавець - ТзОВ «Будінвесттраст», який 04.11.2011 року змінило найменування на ТзОВ «СТЕРХ ПРО», взятих на себе зобов`язань за договором не виконало, оскільки після введення будинку в експлуатацію не оформлено та не підписано з ОСОБА_3 відповідних двосторонніх актів та не передано Позивачу документів для оформлення права власності на спірну квартиру. На підставі вищенаведеного просить суд:

1) визнати за нею права власності на квартиру АДРЕСА_2 ;

2) припинити право власності ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 46103247.

Представником відповідача ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено про невизнання позовних вимог з огляду на наступне. 10 січня 2022 року між ТзОВ «Львів-Транс» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу, що був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Зуєвою С.М. та зареєстрований за № 1, відповідно до якого останній набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 кв.м., що складається із однієї кімнати та кухні/вітальні, житлова площа квартири становить 15,8 кв.м., здійснено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_4 , та оскільки ОСОБА_4 є добросовісним набувачем права власності на спірну квартиру, майно не може бути витребуване у нього. Вказує на те, що жодних доказів та доводів щодо недобросовісності набуття ОСОБА_4 права власності на зазначену спірну квартиру не надає та не наводить, таким чином факт неправомірності набуття ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру не підтверджується жодними доказами. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Представник ОСОБА_3 , адвокат Шабан В.Г., у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві. Зазначив, що в матеріалах справи містяться квитанції про перерахування грошових коштів за придбання майнових прав на спірну квартиру. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Гаполяк О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Надав пояснення аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву та вказав на не виконання ОСОБА_3 умов Договору № 19 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 04 квітня 2020 року, в частині повного розрахунку, в частині у зв`язку із фактичним збільшенням площі спірної квартири.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕРХ ПРО" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕП ПРО 2022" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

04 квітня 2020 року між ТзОВ «БУДІНВЕСТТРАСТ» (Продавець) та ОСОБА_3 (Покупець) було укладено Договір № 19 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, що видно з його копії в матеріалах справи (а.с.15-18).

Відповідно до умов договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер :01:007:0078 (надалі «Об`єкт будівництва») та оплатити Ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.3. Договір № 19 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 04 квітня 2020 року визначено, що предметом цього договору є майнові права на квартиру, які після набуття Покупцем їх у власність реалізуються шляхом набуття права власності (володіння, користування та розпорядження) на Квартиру після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію та оформлення Покупцем відповідних правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності). За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором Покупець одержить від ТзОВ «БУДІНВЕСТТРАСТ» 42965056 документи необхідні для оформлення правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності), що підтверджують право власності Покупця на Квартиру.

Відповідно до пункту 1.5. Договору № 19 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 04 квітня 2020 року умови, розмір і порядок перерахування грошових коштів Покупцем на користь Продавця визначаються цим Договором , додатками до нього, а також додатковими угодами, укладеними до цього Договору. На підтвердження виконання Покупцем своїх зобов`язань передбачених цим Договором щодо оплати Ціни майнових прав на Квартиру, Продавець надає покупцю довідку про виконання ним зобов`язань по оплаті Ціни майнових прав на квартиру (надалі «Довідка»), але не раніше здійснення плати за даними технічної інвентаризації від органів, що проводять відповідну реєстрацію. Довідка надається Продавцем Покупцю одночасно із укладенням Акту прийому-передачі.

В матеріалах справи відсутні підтвердження надання ТзОВ «БУДІНВЕСТТРАСТ» ОСОБА_3 . Акту прийому-передачі Квартири та Довідки про виконання ним зобов`язань по оплаті Ціни майнових прав на квартиру.

Факт відсутності даних документів підтверджено у судовому засіданні представником позивача, адвокатом Шабан В.Г.

Пунктом 2.1. Договору № 19 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 04 квітня 2020 року визначено попередні технічні характеристики квартири: житлова квартира АДРЕСА_1 , проектна загальна площа: 43,0 кв.м., кількість кімнат одна, а також обумовлено комплектацію квартири та перелік робіт по квартирі.

Згідно з пунктом 3.1. Договору № 19 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 04 квітня 2020 року вартість майнових прав на квартиру за цим договором становить 516 000,00 (п`ятсот шістнадцять тисяч 00 коп.) грн. Перша проплата має бути здійснена до 30.05.2020 р. в сумі 258 000,00 (Двісті п`ятдесят вісім тисяч грн. 00 коп.) грн. Залишок неоплачених коштів на кінець кожного наступного місяця до 5 числа рівними частинами на розрахунковий рахунок продавця до 30 вересня 2021 року, після укладення договору до моменту повної оплати Покупцем вартості майнових прав, підлягає індексації згідно індексу інфляції на підставі даних міністерства фінансів України, Покупець має право на дострокове погашення суми залишку по договору.

На підтвердження факту виконання зобов`язань за Договором № 19 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 04 квітня 2020 року стороною Позивача надано суду:

1) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 98 від 27 травня 2020 року на суму 150 000,00 грн;

2) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 3 від 30 травня 2020 року на суму 108 000,00 грн;

3) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 10 від 03 липня 2020 року на суму 17 200,00 грн;

4) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 33 від 05 серпня 2020 року на суму 17 200,00 грн;

5) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 9 від 09 вересня 2020 року на суму 17 200,00 грн;

6) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 5 від 06 жовтня 2020 року на суму 17 200,00 грн;

7) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 7 від 07 листопада 2020 року на суму 17 200,00 грн;

8) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 9 від 07 грудня 2020 року на суму 17 200,00 грн;

9) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 49 від 05 січня 2021 року на суму 17 200,00 грн;

10) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 17 від 08 лютого 2021 року на суму 17 200,00 грн;

11) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 22 від 05 березня 2021 року на суму 17 200,00 грн;

12) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 18 від 06 травня 2021 року на суму 17 200,00 грн;

13) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 21 від 07 червня 2021 року на суму 17 200,00 грн;

14) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 1 від 05 липня 2021 року на суму 49 000,00 грн;

15) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 22 від 06 серпня 2021 року на суму 20 600,00 грн;

16) копію квитанції ПАТ «Ощадбанк» за № 1 від 30 вересня 2021 року на суму 13 200,00 грн., що видно з їх копій в матеріалах справи (а.с.19-33).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Малехівської сільської ради за № 26 від 01 липня 2020 року Об`єкту будівництва багатоквартирного житлового будинку було присвоєне поштову адресу АДРЕСА_3 , що видно з його копії (а.с. 37).

24 грудня 2020 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Кобзар Л.В. проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТзОВ «БУДІНВЕСТТРАСТ», , на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ЛВ35, виданий 03.12.2020, видавник: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області.

27 жовтня 2021 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 набуто Товариством з обмеженою відповідальність «БУД ІНВЕСТ ТРАСТ», , на підстав договору дарування посвідченого 27.10.2021 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Кобзар Л.В.. зареєстрованого за № 1644.

11 листопада 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «БУД ІНВЕСТ ТРАСТ», , змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВ-ТРАНС", .

10 січня 2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Зуєвою С.М. посвідчено договору купівлі-продажу квартири посвідченого за реєстровим № 1, що був укладений між ТзОВ "ЛЬВІВ-ТРАНС", та ОСОБА_4 , відповідно до умов якого ТзОВ "ЛЬВІВ-ТРАНС" продало, а ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_1 , що видно з його копії (а.с.41).

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» закріплено порядок інвестування та фінансування об`єктів житлового будівництва, зокрема, з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва.

Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Згідно з пунктом 6 статті 7 цього Закону інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою.

Статтею 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном.

Згідно зі статтею 177 ЦК України до об`єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України). За правилами статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування). Майнове право є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право є обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів та інших правочинів, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За загальним правилом судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується та оспорюється.

Частиною першої статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Положенням пункту 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553), для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартиру, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються такі документи:

1) документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо;

2) технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартиру, житлове, нежитлове приміщення тощо). У разі придбання особою безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та за наявності документ, згідно з яким здійснювалось закріплення відповідного об`єкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо).

Зазначеними нормами встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб.

Таким чином саме інвестор, як особа за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування.

Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийнято в експлуатацію у встановленому порядку. В іншому випадку інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію.

Згідно із частиною четвертою статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.

Позивач, стверджуючи, що є інвестором спірної квартири, покупцем майнових прав за Договором № 19 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 04 квітня 2020 року, не додає до позову жодних доказів проведення реальної оплати Ціни майнових прав на спірну квартиру АДРЕСА_1 .

Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_3 (позивач), відповідно до квитанцій за:

- № 98 від 27 травня 2020 року на суму 150 000,00 грн, оплатила вказану суму за квартиру АДРЕСА_4 згідно договору № 18 від 04.05.2020 року (а.с.19);

- № 3 від 30 травня 2020 року на суму 108 000,00 грн., оплатила вказану суму за квартиру згідно договору № 18 від 04.05.2020 року (а.с.20),

тобто кошти в сумі 258 000,00 грн. оплачені позивачем за квартиру АДРЕСА_5 , що вбачається з копій цих квитанцій.

Верховний Суд у своїх Постановах від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-290цс16 та від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16 зазначив, що «Враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття право власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.».

Відповідно до висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду № 359/5719/17 від 14.09.2021, (п.п.93,95) «... саме інвестор, як особа за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.».

Тобто, Верховний Суд виокремлює дві підстави набуття особою прав на об`єкт інвестування:

1) проведення повного фінансування будівництва об`єкту інвестування;

2) законний спосіб набуття права.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів того, що ним повно профінансовано будівництво спірної квартири АДРЕСА_1 .

Власником спірної квартири з 10 січня 2022 року на законних підствах є ОСОБА_4 , що підтверджено копіями:

1) договору купівлі - продажу квартири від 10.01.2022 року (а.с.41)

2) інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майнв (а.с.38-40).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлено презумпцію правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Відповідно до ст.388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно поза їх волею.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність, насамперед, від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем, та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Судом встановлено, що позивачем не доведено недобросовісность набуття ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру, а факт неправомірності набуття ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру не підтверджується жодними доказами.

На підставі викладеного, суд вважає, що стороною позивача не доведено законних підстав, передбачених для визнання майнових прав на спірну квартиру, підстав для припинення права власності ОСОБА_4 на квартиру, а також не надано суду відповідних доказів, а тому суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про визнання речового права власності на нерухоме майно, захист прав споживача.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Однак, судовим рішенням встановлено відсутність порушень прав ОСОБА_3 в частині порушення прав споживача, та суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про визнання речового права власності на нерухоме майно, захист прав споживача.

ОСОБА_3 заявлені вимоги про визнання права власності на нерухоме майно та припинення права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 , таким чином розгляд даної справи передбачає справляння судвого збору в розмірах визначених пунктом 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою підприємцем та позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою підприємцем.

Так розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Договору № 19 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 04 квітня 2020 року вартість майнових прав на спірну квартиру за цим договором становить 516 000,00 (п`ятсот шістнадцять тисяч 00 коп.) грн., а відтак розмір судового збору за вимогою про визнання права власності на нерухоме майно становить 5 160,00 грн.

Розмір судового збору за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 073,60 грн. (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2684,00 грн.).

Відповідно до частини першої ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Керуючись статтею 23, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

У позовній вимозі ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_2 - відмовити.

У позовній вимозі ОСОБА_3 про припинення права власності ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 46103247 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_6 ) судовий збір в розмірі 6233 грн. 60 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 27 березня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.