Справа № 643/3425/24
Провадження № 2/643/2289/24
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншого суду

08.04.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Розглянувши вищевказану позовну заяву, суд зазначає наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип територіальної підсудності.

Підсудність як правове явище має не лише статичний аспект, а й динамічний, що розкривається при реалізації права на судовий захист в сфері цивільної юрисдикції.

Територіальна підсудність - це компетенція з розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або не доповнена іншими видами територіальної підсудності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді. Крім того, аналіз вказаної норми свідчить про те, що позови про стягнення аліментів охоплюють всі вимоги, пов`язані з невиконанням обов`язку по утриманню, передбачені статями 75-89, 91, 180-201, 202-206, 265-274 СК України, можуть пред`являтись також за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Водночас, для визначення територіальної підсудності вирішальне значення має лише зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування фізичної особи.

Звертаюсь з даним позовом до суду позивач вважає, що справа підсудна Московському районного суду м. Харкова на підставі ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

При цьому, у позовній заяві позивач зазначає, що він фактично проживає як ТПО за адресою АДРЕСА_1 , тобто на території Салтівського району м. Харкова.

Разом з цим, звертаючись з даним позовом саме до Московського районного суду м. Харкова позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_1 , тобто на території Салтівського району м. Харкова.

Водночас, як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Шевченківського району м. Харкова.

Відповідач згідно з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , тобто також на території Шевченківського району м. Харкова.

Таким чином, як позивач, так і відповідач зареєстровані на території Шевченківського району м. Харкова, що не відноситься до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що даний позов не підсудний Московському районному суду м. Харкова ані за правилами загальної, ані за правилами альтернативної підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне передати позовну заяву ОСОБА_1 за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Згідно з частиною 3 статті 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів передати на розгляд Дзержинського районного суду м. Харкова.

2. Відповідно до ст. 261 ЦПК дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко