КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 359/10786/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6808/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Підлетейчук М.М. звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1210-0236 від 22 травня 2023 року в розмірі 64 250,00 грн., з яких: прострочена заборгованість - 18 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 46 250,00 грн.; стягнути судові витрати (а.с. 1-10).

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 22 травня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1210-0236 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua). Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А5974, для підписання кредитного договору № 1210-0236 від 22 травня 2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Вказував, що відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 18 000,00 грн., строк кредитування 300 днів, заявлений строк - 21 днів, знижена % ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1210-0236 від 22 травня 2023 року шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільна права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.

Проте, в подальшому, відповідач порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Відтак, станом на 03 жовтня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 64 250, 00 грн., з яких: 18 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 46 250,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 1-10).

08 листопада 2023 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 - адвоката Мартинюк М.Р., у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитним договором. Вказувала, що фактично відповідачем отримано у кредит 18 000, 00 грн., однак за час користування кредитом ним було сплачено на рахунок позивача суму у розмірі 20 440,00 грн., що перевищує суму тіла кредиту. Також зазначала, що надана позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені безпосередньо працівниками позивача, є відображення односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сума не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача.

Звертала увагу, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому не можна вважати, що розмір його заборгованості перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та виписці є правильним (а.с. 52-54).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2023 позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1210-0236 від 22 травня 2023 року у розмірі 64 250 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 147,20 грн. (а.с. 64-68).

Не погодившись з рішенням суду, 09 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мартинюк М.Р. через систему «Електронний суд» направила до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити (а.с. 71-74).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, при цьому суд неповно з`ясував усі обставини справи та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Зазначала, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 46 250, 00 грн., є несправедливим у розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредити становить лише 18 000 грн.

Наголошувала, що фактично отримана відповідачем сума становить 18 000 грн., однак за час користуванням кредитом ОСОБА_1 було сплачено на рахунок позивача 20 440 грн., що перевищує суму тіла кредиту. Також у Додатку 6 до позовної заяви, а саме Вимозі про усунення порушень умов кредитного договору, що датоване 28 вересня 2023 року, позивач зазначав суму прострочених відсотків станом на дату звернення у розмірі 8 450, 00 грн., а тому розрахунки ТОВ «Укр кредит фінанс» вважає неточними та незрозумілими.

Вказувала, що позивачем не надано до суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжне доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та ін.), тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та виписці є правильними.

Акцентувала увагу, що відповідач не визнає обставини щодо ознайомлення з умовами кредитного договору, що додані позивачем до позовної заяви, оскільки при укладенні наступного відповідач вважав, що строк дії договору дорівнює заявленому строку кредитування та становить 21 день. Також, звертала увагу, що договір про відкриття кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту та правила відкриття кредитної лінії не містить підпису відповідача ОСОБА_1 (а.с. 71-74).

18 березня 2024 року до суду надійшов відзив від представника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Полякової І.Ю., в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін (а.с. 104-111).

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2023 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 травня 2023 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1210-0236 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А5974, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 18 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,00 % (стандартна процентна ставка), 2,50 % (знижена процентна ставка) від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 16 березня 2024 року (а.с. 17-22).

Відповідно до п. 3.1 цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Пунктом 3.2. Договору для укладення цього Договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення нового договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних.

Згідно з пунктом 11.1. договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Пунктом 11.3, 11.3.1. Договору позичальник даним підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансових послу без нав`язування її придбання.

До договору про відкриття кредитної лінії № 1210-0236 від 22 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 , позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 23-32).

Відповідач ОСОБА_1 в суді першої інстанції не заперечував факту укладення договору про відкриття кредитної лінії № 1210-0236 від 22 травня 2023 з ТОВ «Укр кредит фінанс».

Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 18 000 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1210-0236 від 22 травня 2023 року (а.с. 13).

ТОВ «Укр кредит фінанси» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов кредитного договору.

Згідно довідки про укладений договір ОСОБА_1 було здійснено погашення коштів за кредитним договором на суму 9 450, 00 грн. 11 червня 2023 року, на суму 9 990, 00 грн. 03 липня 2023 року, на суму 1 000, 00 грн. 25 липня 2023 року, разом - 20 350 грн. (а.с. 14-16).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 03 жовтня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 66 690,00 грн., з яких 18 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 46 520,00 грн. - проценти за користування кредитом (а.с. 14-16).

28 вересня 2023 року ТОВ «Укр кредит фінанс» було направлено на поштову адресу відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, проте, вимога не була виконана (а.с. 38).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що між сторонами укладений кредитний договір, відповідач отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому наявна заборгованість за кредитним договором 66 690,00 грн., з яких 18 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 46 520,00 грн. - проценти за користування кредитом, підлягає стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність,

що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших,

Договір про відкриття кредитної лінії № 1210-0236 від 22 травня 2023 року підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «А5974» відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 14-22).

За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Так, за умовами укладеного сторонами договору кредитної лінії від 22 травня 2023 року ТОВ «Укр кредит фінанс» надало ОСОБА_1 суму кредиту 18 000,00 грн., а останній зобов`язувався повернути гроші у повному обсязі протягом 300 днів до 16 березня 2024 року.

За довідкою про перерахування суми кредиту № 1210-0236 від 22 травня 2023 року підтверджено перерахування кредитором позичальнику 18 000 грн. кредитних коштів за договором (а.с. 13).

З розрахунку заборгованості вбачається, що позичальником здійснено погашення коштів за кредитним договором 11 червня 2023 року на суму 9 450,00 грн., 03 липня 2023 року на суму 9 990,00 грн., 25 липня 2023 року на суму 1 000,00 грн., що в загальній сумі становить 20 350,00 грн. (а.с. 14-16).

Проте, сплачену відповідачем суму у розмірі 20 350,00 грн. було зараховано на погашення відсотків за кредитним договором.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима у повному обсязі матеріали справи не містять.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у повному розмірі не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, яка станом на 03 жовтня 2023 року становить 64 250,00 грн., з яких 18 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 46 250,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 18 000,00 грн.

Перевіривши вимогу позивача в частині стягнення процентів згідно кредитного договору в розмірі 46 250,00 грн., колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 4.6. вищевказаного кредитного Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту в наступних розмірах: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день прострочення кредитом (застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). Знижена процентна ставка - 2,50 %, право користування кредитом за такою ставкою згідно умов, визначених п. 10.1 цього договору. Пільгова процентна ставка - 2,50 %, право користування кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п. 10.1 цього договору.

Заявлений строк користування кредитом, який складає 21 день і нараховані за цей період проценти в сумі 9 540,00 грн., на стягнення яких і погодився відповідач, згідно п. 2.3 кредитного договору від 22 травня 2023 року № 1210-0236 є лише обраним позичальником строком користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою.

За пунктом 4.8 вищевказаного кредитного Договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 календарних днів (до 16 березня 2024 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.

Отже, базовий період - період (строк) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку -21 день) (пункт 4.3 Договору), а строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти Позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку -300 днів) (пункт 4.8 Договору).

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору № 1210-0236 від 22 травня 2023 року для мінімізації загальних витрат Позичальника за кредитом Кредитодавець рекомендував Позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування згідно розрахунку у вигляді таблиці, відображеній у договорі (а.с. 17).

Більше того, п. 4.10 Договору передбачена орієнтовна вартість Кредиту (а.с. 18).

З вищенаведеного та розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач вносив суму платежів процентів, передбачених Договором, певний час, а потів перестав, що було враховано позивачем у розрахунках та позовній заяві.

Отже, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що Базовий період заявлений строк користування кредитом є строком кредитування, оскільки відповідно до п. 2. 3 та п. 4.4, 4.8 Договору такі строки є різними. Базовий строк є строком, протягом якого, як погодили сторони, може бути використане право користування кредитом за визначеною пільговою процентною ставкою у базовий період ставкою і триває з дати видачі кредиту 22.05.2023 року до 11.06.2023 року, тобто 21 день, натомість строк кредитування - це строк на який надається кредит та триває з моменту нарахування кредитних коштів до 16.03.2024 року.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що відповідач не ознайомлений з умовами кредитного договору, тому вважав що строк користування кредитом становить 21 день, оскільки пунктом 4.8 кредитного договору визначено строк кредитування на який надається кредит позичальнику, а саме до 16 березня 2024 року. При цьому, відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, який оформлений сторонами, що підтверджується електронним підписом відповідача шляхом введення одноразового ідентифікатора «А5974».

Так, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 22 травня 2023 року по 16 березня 2024 року за користування кредитними коштами.

При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості, кредитодавцем за період з 22 травня 2023 року по 02 липня 2023 року нараховано відсотки за зниженою процентною ставкою - 2, 50 % в день, 03 липня 2023 року - за стандартною процентною ставкою 3, 0 % в день, за період з 04 липня 2023 року по 24 липня 2023 за зниженою процентною ставкою - 2, 50 % в день, з 25 липня 2023 року по 02 жовтня 2023 року за стандартною процентною ставкою 3, 0 % в день (а.с. 14-16).

Отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у сумі 46 250,00 грн. за період дії кредитного Договору визначений позивачем.

Поряд з цим, заперечуючи проти розміру заборгованості, відповідач до суду не надав власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочи у сумі 46 250,00 грн. є несправедливим та суперечить принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 18 000,00 грн., колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач погодився з розміром відсотків, які були визначені сторонами у кредитному договорі шляхом накладення електронного підпису.

Таким чином, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2023 року ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не дають підстав для висновку про неправильне вирішення справи по суті спору.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені апелянтом судові витрати на апеляційний розгляд справи відшкодуванню за рахунок позивача не підлягають.

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2023 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова