РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

02 квітня 2024 року Справа № 561/84/24

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Зейкан Н. М.

з участю секретаря судових засідань Левчук І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИЛА:

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 30454,00 грн, інфляційні витрати - 796,15 грн, три відсотки річних - 157,69 грн, судового збору в розмірі 2422,40 грн, а також витрат на правову допомогу в розмірі 10 тисяч грн.

Позивач в заяві вказував, що 25.07.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4515138 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на їх сайті. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 9 300,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. 19.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 30 454, 00 грн, з яких 9300,00 грн. - тіло кредиту, 21154,00 грн. - нараховані проценти, а також інфляційні витрати - 796,15 грн, три відсотки річних - 157,69 грн., які позивач просить стягнути, а також судові витрати.

Покликаючись на вищевикладене, ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» просило задовольнити позов.

Ухвалою суду від 29.01.2024 року вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи в силу п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, просила провести розгляд справи без її участі та відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

У відзиві ОСОБА_1 вказала, що ТОВ «Авентус Україна» було надано для неї фінансову послугу шляхом укладення електронного договору №4515138 від 25.07.2021 року, а відповідно до укладеного договору факторингу №25-05/2022 від 25.05.2022 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінтраст Україна», згідно з умовами якого, клієнт відступив право вимоги за кредитним договором. Позивачем не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками, оскільки заявлена вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами не є співмірною сумі кредиту, а тому просила відмовити в задоволенні позову.

В заяві від 24.02.2024 року ОСОБА_1 просила зменшити розмір стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки заявлені позивачем витрати є непропорційними та такими, що підлягають зменшенню, враховуючи складність справи та фактичний час, витрачений адвокатом на професійну правничу допомогу. А тому просила стягнути з неї витрати на правничу допомогу в розмірі 5 тисяч гривень.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що договір про надання ОСОБА_1 кредиту укладеній в електронній формі у відповідності до чинного законодавства, розрахунку є вірними, а тому, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Суд, дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 25.07.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4515138 про надання споживчого кредиту. Згідно з підпунктами 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1 цього договору сума кредиту складає 9300,00 гривень, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день.

Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача.

Згідно з витягом з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу №25-05/2022 від 25 травня 2022 року, ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №4515138 від 25.07.2021. Загальна сума заборгованості становить 30454,00 грн.

Відповідно до вимогст. 526 Цивільного кодексу Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з вимогамист. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно достатті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

Договір про надання фінансового кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 25.07.2021 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

В подальшому відповідачкою вносились кошти на погашення заборгованості, що свідчить про погодження та продовження нею умов кредитування.

Отже, встановивши, що без здійснення вищевказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений,а тому правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі ОСОБА_1 .

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Таким чином, сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо визначення розміру процентів за його користування та пролонгації договору.

Відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка своїх зобов`язань у визначений договором строк щодо повернення кредиту не виконала, періодично здійснювала часткове погашення кредиту. Сплачені нею кошти відповідно до п. 6.3 договору були спрямовані в першу чергу на погашення прострочених процентів, а строк дії договору на підставі його положень було продовжено.

Таким чином, внаслідок продовження дії договору у кредитора були наявні правові підстави для нарахування процентів за користування кредитом.

Окрім того, з картки обліку договору вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися до 21.12.2021 року.

Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом у сумі 21154,00 грн,грунтується на вимогах закону, узгоджена сторонами кредитного договору, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просив стягнути з відповідачки сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. та випрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. звіт про надання правової допомоги; рахунок за оплату по замовленню №1872/09/01 від 09 січня 2024 року про оплату послуг адвокату Столітньому М.М. в розмірі 10 000,00 гривень.

Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення ним судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи Зарічненським районним судом Рівненської області є достатніми, допустимими і достовірними.

Разом з цим, враховуючи характер спірних правовідносин, складність справи, тривалістю її розгляду, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг), суд вважає обґрунтованим і співмірним розмір правничих витрат у сумі 5 000 грн., які необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача.

На підставі ст.509, 526, 546, 612, 1054 ЦК України, керуючись ст.12, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2) заборгованість за кредитним договором в сумі 30454,00 (тридцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривень, інфляційні витрати в розмірі 796,15 (сімсот дев`яносто шість) грн, 15 коп, три відсотки річних - 157, 69 (сто п`ятдесят сім) гривень 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2) сплачений судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.

В задоволенні рішти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» (, 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2).

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Н.М. Зейкан