Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8689/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового -засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.

Вимоги позову мотивовано тим, що предметом даного позову є житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Даний об`єкт нерухомого майна завершений будівництвом, рік побудови 1947, проведено його технічну інвентаризацію Технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, складений 17.07.2023. Позивачка ОСОБА_1 володіє та користуюся цим будинком вже близько тридцяти років, де постійно проживає разом із своєю сім`єю, де зареєстрована, та утримує будинок.

Позивачка зазначає, що 29 березня 1991 року цей житловий будинок був придбаний за Договором купівлі-продажу її рідним братом ОСОБА_5 , як такий, що розміщений поряд із їхньою сімейною садибою в АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу було посвідчено секретарем Великоком`ятівської сільської ради народних депутатів ОСОБА_6 . За змістом даного договору, адресою місця проживання покупця ОСОБА_5 є АДРЕСА_2 , сусідній будинок.

В подальшому, за результатами сімейних нарад, житловий будинок по АДРЕСА_1 , було вирішено передати позивачці у володіння, користування та розпорядження як власниці.

Брат позивачки ОСОБА_5 вчинив дії, які свідчили про його відмову від права власності на вказаний житловий будинок.

Відтак, у 1993 році позивачка відкрито і добросовісно заволоділа вказаним житловим будинком, який належав її братові на підставі договору купівлі-продажу, і безперервно з того часу та відкрито володіла цим будинком аж до цього часу, тобто, протягом тридцяти років.

Однак, володіння позивачки було і залишилося безтитульним. Проте, факт відкритого та добросовісного заволодіння за заявою позивачки офіційно засвідчено рішенням Великоком`ятівської сільської ради народних депутатів. Так, Архівний відділ Берегівської РДА надав Архівний витяг з рішення десятої сесії двадцять першого скликання Великоком`ятівської сільської Ради народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області від 06 квітня 1993 року «Про переведення господарства».

За змістом вказаного Рішення від 06.04.1993, сільська рада вирішила перевести господарства: ОСОБА_5 на його сестру по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 в зв`язку з сімейними обставинами. Доручено провести зміни у погосподарських книгах. Цей розпорядчий акт підтверджує те, що ОСОБА_5 відмовився від права власності на житловий будинок, а позивачка відкрито та добросовісно заволоділа ним.

Таке «переведення» на той час не було передбаченою законом підставою для набуття права власності: ні Законом України «Про власність», ні Цивільним кодексом України від 1963 року. Позивачці не було про це відомо, оскільки лише у квітні 1993 вона досягла вісімнадцяти років. Тому її володіння і надалі залишилося безтитульним.

Як наслідок згідно запису у погосподарській книзі №22 за 2016-2023 роки, особового рахунку № НОМЕР_1 , дворогосподарство у АДРЕСА_1 рахується за позивачкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Брат позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області. Дружина та діти брата є постійними мешканцями с.Великі Ком`яти Берегівського району, їм відомо про намір позивачки офіційно оформити набуття права власності на вказаний житловий будинок, та вони не заперечують проти цього, визнають моє право власності.

Відповідно до змісту довідки Виноградівського РБТІ, станом на 01.01.2013 правовстановлюючих документів на будинок не оформлялося.

Не зважаючи на те, що право власності позивачки ОСОБА_1 ніким не оспорюється, проте право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається виключно за рішенням суду. Тому позивачка звернулася до суду за захистом свого охоронюваного законом інтересу.

Позивач ОСОБА_1 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими своєчасно, у судове засідання не з`явилися, однак до суду подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про визнання заявленного до них позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

предметом даного позову є житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Даний об`єкт нерухомого майна завершений будівництвом, рік побудови 1947, проведено його технічну інвентаризацію Технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, складений 17.07.2023. Позивачка ОСОБА_1 володіє та користуюся цим будинком вже близько тридцяти років, де постійно проживає разом із своєю сім`єю, де зареєстрована, та утримує будинок.

Позивачка зазначає, що 29 березня 1991 року цей житловий будинок був придбаний за Договором купівлі-продажу її рідним братом ОСОБА_5 , як такий, що розміщений поряд із їхньою сімейною садибою в АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу було посвідчено секретарем Великоком`ятівської сільської ради народних депутатів ОСОБА_6 . За змістом даного договору, адресою місця проживання покупця ОСОБА_5 є АДРЕСА_2 , сусідній будинок.

В подальшому, за результатами сімейних нарад, житловий будинок по АДРЕСА_1 , було вирішено передати позивачці у володіння, користування та розпорядження як власниці.

Брат позивачки ОСОБА_5 вчинив дії, які свідчили про його відмову від права власності на вказаний житловий будинок.

Відтак, у 1993 році позивачка відкрито і добросовісно заволоділа вказаним житловим будинком, який належав її братові на підставі договору купівлі-продажу, і безперервно з того часу та відкрито володіла цим будинком аж до цього часу, тобто, протягом тридцяти років.

Однак, володіння позивачки було і залишилося безтитульним. Проте, факт відкритого та добросовісного заволодіння за заявою позивачки офіційно засвідчено рішенням Великоком`ятівської сільської ради народних депутатів. Так, Архівний відділ Берегівської РДА надав Архівний витяг з рішення десятої сесії двадцять першого скликання Великоком`ятівської сільської Ради народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області від 06 квітня 1993 року «Про переведення господарства».

За змістом вказаного Рішення від 06.04.1993, сільська рада вирішила перевести господарства: ОСОБА_5 на його сестру по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 в зв`язку з сімейними обставинами. Доручено провести зміни у погосподарських книгах. Цей розпорядчий акт підтверджує те, що ОСОБА_5 відмовився від права власності на житловий будинок, а позивачка відкрито та добросовісно заволоділа ним.

Таке «переведення» на той час не було передбаченою законом підставою для набуття права власності: ні Законом України «Про власність», ні Цивільним кодексом України від 1963 року. Позивачці не було про це відомо, оскільки лише у квітні 1993 вона досягла вісімнадцяти років. Тому її володіння і надалі залишилося безтитульним.

Як наслідок згідно запису у погосподарській книзі №22 за 2016-2023 роки, особового рахунку № НОМЕР_1 , дворогосподарство у АДРЕСА_1 рахується за позивачкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Про факт відкритого та добросовісного заволодіння свідчать і відомості про адресу місця реєстрації проживання позивачки ОСОБА_1 за Довідкою від 24.11.2020, за змістом якої за адресою АДРЕСА_1 , позивачка зареєстрована із 1996 року по дату видачі довідки.

Відповідно до ст.344 ЦК України, Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Якщо рахувати із 2001 року, то позивачка відкрито та добросовісно володіє житловим будинком 22 роки, постійно у ньому проживає разом зі своєю сім`єю, зареєстрована за його адресою, утримує його.

Брат позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області. Дружина та діти брата є постійними мешканцями с.Великі Ком`яти Берегівського району, їм відомо про намір позивачки офіційно оформити набуття права власності на вказаний житловий будинок, та вони не заперечують проти цього, визнають моє право власності.

Відповідно до змісту довідки Виноградівського РБТІ, станом на 01.01.2013 правовстановлюючих документів на будинок не оформлялося.

Не зважаючи на те, що право власності позивачки ОСОБА_1 ніким не оспорюється, проте право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається виключно за рішенням суду. Тому позивачка звернулася до суду за захистом свого охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта