ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 671/2757/23

Провадження № 22-ц/4820/683/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області в складі судді Подіновської Г.В. від 15 січня 2024 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звертаючись в суд із заявою про розірвання шлюбу вказували, що 02.09.2017 року між ними зареєстровано шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 .

Протягом останнього часу стосунки у них поступово погіршувалися, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Між ними досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини спільно з батьком, умов її утримання та участі батьків у вихованні дитини.

Заявники просили розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Волочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області 02.09.2017 року, актовий запис за №162.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року заяву задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 02 вересня 2017 року, актовий запис №162.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні заяви про розірвання шлюбу. Вказує, що рішення прийнято за відсутності передбачених ст. 112 СК України підстав, без надання сторонам строку для примирення, не встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини. Стверджує, що вони дали другий шанс їхнім стосункам та бажають, щоб їх дитина росла у повноцінній сім`ї, чоловік вирішив переїхати до неї з донькою, вони готові дбати про сімейне благополуччя. Рішення про розірвання шлюбу шкодить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.

В засіданні апеляційного суду апелянтка ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу, в подальшому в суд не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, апеляційну скаргу просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, апеляційну скаргу визнає.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що з 02.09.2017 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.09.2017 року.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між подружжям досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини, яка буде проживати разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , умов утримання дитини, участі батька у її вихованні та сплаті аліментів, про що 04.12.2023 року укладено нотаріально посвідчений договір.

Заявники припинили шлюбні відносини та проживають окремо.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спільна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України).

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

За змістом частини 3 статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції правильно констатував, що сторони подали спільну заяву про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, між ними досягнуто згоду щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, умови її утримання та участь батьків у її вихованні.

В суд першої інстанції сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлено, що подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини, вирішив питання щодо розірвання шлюбу формально.

Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Тому й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка та жінки на такий союз/сім`ю/шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право обох з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене право подружжя розірвати шлюб, подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Відтак суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами.

Та обставина, що сторони після ухвалення рішення вирішили відновити подружні стосунки, не свідчить про незаконність рішення на час його ухвалення.

Сторони не скористалися роз`ясненим апеляційним судом правом на відмову від поданої спільної заяви про розірвання шлюбу, що могло б слугувати підставою для визнання рішення нечинним і закриття провадження у справі.

Водночас сторони не позбавлені можливості зареєструвати повторно шлюб у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк