Справа № 128/4772/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Некрасове, Вінницького району Вінницької області померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входила також земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0152, площею 1,6526 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належала померлій відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №111272, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 20.04.2005 на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження Вінницької РДА від 24.12.2003 за №1210. Оригінал даного правовстановлюючого документу у неї відсутній, тому вона не має можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , які фактично прийняли спадщину, були чоловік померлої (вітчим позивача) - ОСОБА_3 та діти померлої: син ОСОБА_4 , донька ОСОБА_1 . Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , які прийняли спадщину, відсутні. На частину спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 діти померлої (позивач по справі та ОСОБА_4 ) отримали свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2020, а саме: на 1/3 спадкової земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0152, площею 1,6526 га. Однак чоловік померлої ОСОБА_3 , хоч і прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_2 , однак за життя не оформив своїх спадкових прав на 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0152, площею 1,6526 га. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її вітчим ОСОБА_3 , який на момент смерті був зареєстрований в с. Некрасове, Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0152, площею 1,6526 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що раніше належала померлій ОСОБА_2 , спадщину після смерті якої прийняв чоловік ОСОБА_3 , але за життя не оформив своїх спадкових прав. Тому вона не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. Вона являється падчеркою ОСОБА_3 , на момент його смерті постійно проживали з ним однією сім`єю, а тому являється спадкоємицею четвертої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні. Спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла, оскільки вони з вітчимом дійсно проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Інших родичів він не мав. Ще за життя її матері ОСОБА_2 вони з 2000-х років проживали усі разом саме як одна сім`я в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . 24.12.2007 ОСОБА_2 подарувала їй, згідно з договором дарування житлового будинку, цілий житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 . Вони усі жили як одна родина і були дуже близькі, в усьому допомагали один одному, мали спільний бюджет та витрати, разом ремонтували житловий будинок. Вже після смерті матері вона залишилися проживати разом з вітчимом ОСОБА_3 і вони дійсно жили разом однією сім`єю до дня його смерті. Тому просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 вітчима ОСОБА_3 разом з ним постійно проживала з 2007 року однією сім`єю падчерка ОСОБА_1 в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 вітчима ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину, але за життя не оформив своїх спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_2 , на 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0152, площею 1,6526 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 27.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання; витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , та копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

12.12.2023 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 27.11.2023 з Вінницької районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи, заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . Також повідомлено, що, відповідно до Спадкового реєстру, спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25.12.2023 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Галіциної В.В. про виклик свідків; постановлено викликати в судове засідання з розгляду справи по суті свідків:ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

13.02.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Галіцина В.В. подала до суду засвідчені старостою сіл Некрасове, Широка Гребля, Якушинецької сільської ради Фостиком А.І. письмові заяви свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_5 у своїй заяві повідомила, що вона дуже добре знає родину ОСОБА_1 , а саме: її та її матір ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вітчима ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Знає їх усіх дуже давно, оскільки проживає по сусідству в с. Некрасове, Вінницького району. Ця родина постійно проживала разом саме як одна сім`я в житловому будинку АДРЕСА_1 . Пам`ятає, що в 1998 році ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружилися, стали проживати усі разом в будинку АДРЕСА_1 , в якому також постійно проживала разом з ними донька ОСОБА_2 - ОСОБА_1 . Ця родина завжди разом планувала усі витрати, разом вели господарство, робили ремонт в будинку, разом працювали та відпочивали. Донька ОСОБА_1 постійно допомагала своїм батькам: матері ОСОБА_2 та вітчиму ОСОБА_8 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_2 донька ОСОБА_1 залишилася проживати однією сім`єю з вітчимом ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 , вони разом несли витрати по утриманню будинку, вели господарство, донька в усьому допомагала вітчиму, тобто жили саме як одна сім`я.

Свідок ОСОБА_6 у своїй заяві повідомила, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала однією сім`єю більше п`яти років і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 вітчима ОСОБА_3 разом з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 .

У своїх заявах свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що їм відомо про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та про відмову від дачі показань. Просять справу розглянути за їхньої відсутності, оскільки не мають можливості з`явитися в судове засідання.

В судове засідання 01.04.2024 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялись судом в установленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Галіцина В.В. попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника, позов підтримують повністю та просять його задовольнити.

Від представника Якушинецької сільської ради в особі сільського голови Романюка В. до суду надійшло клопотання, у якому він просить справу розглядати за відсутності представника Якушинецької сільської ради, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 01.04.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Некрасове, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.05.2012 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Жмеринка, Вінницької області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.01.2016 (а.с. 8).

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 убачається, що 01.03.1998 одружилися ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 12.11.1965, батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_11 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 31.08.1986, ОСОБА_13 та ОСОБА_1 31.08.1986 уклали шлюб (а.с. 11).

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.04.2005 убачається, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 24.12.2003 №1210 є власником земельної ділянки площею 1,6526 га; земельна ділянка розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.11.2023, земельна ділянка площею 1,6526 га з кадастровим номером :04:002:0152 на праві власності належить ОСОБА_4 (1/3 частка), ОСОБА_2 (1/3 частка), ОСОБА_1 (1/3 частка) (а.с. 25-28).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2020, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в 1/3 частці, дочка ОСОБА_1 , в 1/3 частці, чоловік ОСОБА_3 , в 1/3 частці; спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки № НОМЕР_6 , площею 1,6526 га у межах згідно з планом, розташованої за адресою: Некрасовська сільська рада Вінницького району Вінницької області, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН №111272, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 20.04.2005 на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 24.12.2003 №1210, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №14, кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0152; свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вищевказаної спадщини видано ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вищевказаної спадщини видано ОСОБА_4 , свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку вищезазначеної спадщини ще не видано (а.с. 31).

Згідно з копією договору дарування житлового будинку від 24.12.2007, ОСОБА_2 передала безоплатно у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняла у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 33).

З копії реєстраційного посвідчення від 26.01.2008 убачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 з правом приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Білозарецькою О.Ю., приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу від 24.12.2007 за реєстровим номером 3063 і записано в реєстрову книгу за №2 за реєстрованим №387 (а.с. 34).

Відповідно до копії акту від 11.10.2023, комісія у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 повідомили, що дійсно з 2007 року ОСОБА_1 , її матір ОСОБА_2 та вітчим ОСОБА_3 проживали разом як одна сім`я в житловому будинку АДРЕСА_1 , який був подарований ОСОБА_2 своїй доньці. Мати ОСОБА_2 та вітчим ОСОБА_3 були пристарілими, хворіли і тому потребували сторонньої допомоги по господарству та догляду, а тому з 2007 року і до дня їхньої смерті вони усі проживали разом саме як одна сім`я з донькою ОСОБА_1 , разом несли виплати по господарству, придбання необхідних речей та продуктів харчування, ремонту будинку, по лікуванню, обробленню земельної ділянки та інше, мали спільні обов`язки, допомагали один одному, саме як члени сім`ї. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 її чоловік ОСОБА_3 залишився і далі проживати однією сім`єю зі своєю падчеркою ОСОБА_1 . Фактично з 2007 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 вітчима ОСОБА_3 з ним постійно проживала однією сім?єю в житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 і після смерті вітчима здійснила його поховання (а.с. 49).

Згідно з довідками Якушинецької сільської ради від 11.10.2023, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживав однією сім`єю в житловому будинку падчерки ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 50, 51, 52).

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2023 №1694/02-31, оскільки ОСОБА_1 не надала належним чином завірену копію рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , яке набрало законної сили, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як особі, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкування), на 1/3 частку земельної ділянки площею 16526 га, кадастровий номер :04:002:0152, розташовану на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був чоловік ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину та не оформив своїх спадкових прав (а.с. 54).

З копії спадкової справи №481/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 убачається, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 70-99).

Згідно з повідомленням Вінницької районної державної нотаріальної контори від 08.12.2023 №1938/01-16, спадкоємці померлого ОСОБА_3 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася (а.с. 69).

За змістом статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому чинним законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельні ділянки, то спадкоємець також не набуває на них права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відтак, спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем в межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, наведеною у постанові від 27.03.2019 (справа № 2-1625/1997).

Як вбачається зі змісту статей 1220, 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦПК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу вимог частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 , а саме: факту, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 вітчима ОСОБА_3 разом з ним постійно проживала з 2007 року однією сім`єю падчерка ОСОБА_1 в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , породжує для останньої юридичні наслідки, від яких залежить виникнення права на спадщину.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 25.05.2022 (справа № 542/1648/19) зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2021 у справі № 694/646/20 зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Позивач ОСОБА_1 надала суду засвідчені письмові заяви свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які обізнані про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів та про відмову від дачі показів, в яких останні повідомили, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала однією сім`єю більше п`яти років і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 вітчима ОСОБА_3 разом з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 . Вони разом несли витрати по утриманню будинку, вели господарство, ОСОБА_1 в усьому допомагала вітчиму, тобто вони жили саме як одна сім`я.

Надані письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 узгоджуються також з інформацією, викладеною в акті від 11.10.2023, у якому зазначено, що фактично з 2007 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 вітчима ОСОБА_3 з ним постійно проживала однією сім`єю в житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 і після смерті вітчима здійснила його поховання.

Таким чином, судом установлено, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 разом з ним постійно з 2007 року проживала однією сім`єю ОСОБА_1 в житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується належними доказами. Також установлено, що ОСОБА_3 був чоловіком матері позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Судом установлено, що мати позивача ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 1,6526 га з кадастровим номером :04:002:0152, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадщину прийняли діти померлої ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , які подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, та чоловік померлої ОСОБА_3 , який проживав разом з ОСОБА_2 на момент її смерті за однією адресою.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом кожен на 1/3 частку земельної ділянки площею 1,6526 га з кадастровим номером :04:002:0152.

ОСОБА_3 , хоч і прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак за життя не оформив своїх спадкових прав на 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0152.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 його спадщину, до якої входить 1/3 частка земельної ділянки площею 1,6526 га з кадастровим номером :04:002:0152, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, прийняла ОСОБА_1 , оскільки установлено, що з 2007 року та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вони проживала з ним однією сім`єю за однією адресою в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні, що підтверджується матеріалами справи.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 (справа №2-7055/12) вказано, що «з позовом про визнання права власності може звернутися особа, яка вже є власником майна, проте її права не визнаються іншої особою (особами). Стаття 392 ЦК України, у якій регламентується, зокрема, визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статті 392 цього Кодексу».

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

Установлено, що оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 на 1/3 частку земельної ділянки площею 1,6526 га з кадастровим номером :04:002:0152, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 не має можливості через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Судом достовірно установлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадщину прийняв, крім інших, ОСОБА_3 , однак за життя не оформив своїх спадкових прав на 1/3 частку земельної ділянки площею 1,6526 га, кадастровий номер :04:002:0152, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Також установлено, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем четвертої черги за законом, єдина прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки з 2007 року до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала з ним за однією адресою однією сім`єю. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

За клопотанням позивача суд вважає залишити за останньою судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1264, 1268-1270, 1296, 1298 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 211, 247, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 разом з ним постійно з 2007 року проживала однією сім`єю падчерка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 вітчима ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину, але за життя не оформив своїх спадкових прав, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_2 , на 1/3 частку земельної ділянки площею 1,6526 га, кадастровий номер :04:002:0152, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Якушинецька сільська рада, адреса місцезнаходження: с. Якушинці, вул. Новоселів, 1, Вінницького району Вінницької області.

Дата складення повного судового рішення - 03.04.2024.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА