Справа № 674/249/24
Провадження № 2/674/238/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 квітня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафікової Ю. Е.,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Роман Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №26301 та вчинений 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» боргу за кредитним договором №IU 3041631 від 29 грудня 2020 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі IU2612093.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєтрі за №26301, про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №IU 3041631 від 29 грудня 2020 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі IU2612093, укладеним між ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» в розмірі 64424,00 грн. з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Романом Михайловичем було відкрито виконавче провадженя №67253916.

У січні 2024 року, позивач дізнавшись, що з його заробітної плати за місцем роботи здійснюються певні відрахування, з метою з`ясування причин таких відрахувань він звернувся до одного з відділів державної виконавчої служби у місті Хмельницькому, де йому вперше повідомили про існування двох виконавчих написів (у тому числі й оскаржуваного) про стягнення з нього заборгованості за кредитними договорами, а також роздрукували відповідні постанови про відкриття виконавчих проваджень приватними виконавцями.

Позивач вважає, що виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №26301 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, при винесенні виконавчого напису, нотаріус не встановив факт безспірності вимог відповідача, крім того ніяких кредитних договір не укладав з відповідачем, а тому вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді 19 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного повадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не скористалась своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, ухвалив, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р. М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 29 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» було укладено кредитний договір №IU 3041631 від 29 грудня 2020 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі IU2612093.

10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №26301, про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №IU 3041631 від 29 грудня 2020 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі IU2612093 укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» в розмірі 64424,00 грн. з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. відкрито виконавче провадження №67253916 за означеним виконавчим написом, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження.

Вважаючи вказаний напис таким, що не підлягає виконанню, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

При виборі норма права до спірних правовідносин, судом враховується наступне.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі ст., ст.88 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок) регулює механізм вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не

встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС»та ОСОБА_1 кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічної правової думки дотримується і Верховний Суд у своїх постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц та постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.

Верховний Суд у своїй постанові від 10.10.2021 у справі N 758/14854/20 дійшов висновку про те, що відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, свідчить про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку якзібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, докази, що кредитний договір, щодо якого виникла заборгованість був нотаріально посвідчений, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірними.

З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат», оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними, доказів зворотнього суду не надано.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Роман Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 26301, вчинений 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №IU 3041631 від 29 грудня 2020 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі IU2612093 в розмірі 64424,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» місце знаходження: 03035, м. Київ вул. Сурикова,3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. та 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» (місце знаходження: 03035, м. Київ вул. Сурикова,3, ).

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович ( місце знаходження: 01001, м.Київ пр-т Григоренка,15 прим.3).

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Роман Михайлович (місце знаходження: 29001, м.Хмельницький вул.Грушевського,87, офіс 406, Хмельницька область).

Суддя Ю. Е. Шафікова