Справа № 221/2885/18
Провадження № 6/204/29/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради, заінтересовані особи: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася Маріупольська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради з заявою про видачу дублікату виконавчого листа. В обґрунтування заяви зазначено, що Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 07.06.2018 по справі №221/2885/18 задоволено позов прокурора в інтересах держави в особі КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І. Мечникова» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 у сумі 9 926 гривень 84 коп. Вказане рішення суду набрало законної сили 09.07.2018, на виконання зазначеного рішення суду 11.07.2018 видано виконавчий лист. Військовою прокуратурою Маріупольського гарнізону виконавчий лист направлено для відкриття виконавчого провадження, за результатами розгляду якого 10.08.2018 державним виконавцем Шполянського районного відділу державної виконавчої служби у Черкаській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, на підставі п.10 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження». При цьому, виконавчий лист про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину до стягувана та прокурора не надходив, що дозволяє зробити висновок про його втрату при пересиланні.

Представник Маріупольської спеціалізованої прокуратури в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав клопотання, в якому просив розгляд справи провести без участі представника заявника.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.10 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 цього Закону).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

В постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта.

Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015р. за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Судом встановлено, що вироком Волноваського районного суду Донецької області від 07.06.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім.І.І. Мечникова» 9926,84 гривні.

07.06.2019 Волноваським районним судом Донецької області видано виконавчий лист №221/2882/18 по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.414 ч.1 КК України. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 09.07.2021 року.

Шполянським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області листом від 27 вересня 2023 року №14115, відділ повідомив заявника, про те, що виконавчий лист було повернуто стягувачу згідно постанови державного виконавця від 10.08.2018 року та додатково повідомив, що виконавчий лист до відділу не повертався. (а.с. 10).

Указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 р. № 75 (з наступними змінами) затверджено перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.09.2022 р., до цього переліку включені територіальні громади Маріупольського району Донецької області, зокрема Маріупольської міської територіальної громади.

Таким чином, факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, а також ведення бойових дій у м.Маріуполі є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами частини третьої статті 82 ЦПК України.

Відтак, суд вбачає доведеним ту обставину, що виконавчий лист було втрачено з підстав, незалежним від заявника та заява подана у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, за вказаних обставин суд вважає за необхідне заяву Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони в інтересах держави про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №221/2885/18, задовольнити.

На підставі вищевикладеного, ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст.259, 260, 431, 433, 442, п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони в інтересах держави про видачу дублікату виконавчого листа у справі №221/2885/18- задовольнити.

Видати Маріупольській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони дублікат виконавчого листа №221/2885/18, виданого 11 липня 2018 р. Волноваського районного суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім.І.І. Мечникова» 9926,84 гривні.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова