Справа №442/208/24
Провадження №2/442/357/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу № 442/208/24 в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування-служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про розірвання шлюбу,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

встановила :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 12.07.2018 року, свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 , актовий запис №180 та визначити місце проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як основним та єдиним її утримувачем та таким, що самостійно виховує дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.07.2018 уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу у них народилася дочка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказує на те, що з відповідачкою не проживає більше 3-х місяців та не веде спільного господарства більше 3-х місяців. Спільне життя у них не складається, виникають постійні сварки, непорозуміння, конфлікти.

Примирення між ними неможливе. Подальше їхнє спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дочки.

Оскільки подружжя проживає окремо та не можуть добровільно дійти згоди щодо місця проживання дітей, заявник звернувся до відділу-служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради із заявою про визначення місця проживання дітей разом з ним.

Разом з тим, зазначає, що відповідачка на теперішній час повністю залишила дитину на нього, в неї триває пошук роботи та в майбутньому вона планує виїхати за кордон.

Ухвалою від 15.01.2024 в зазначеній справі залишено позовну заяву без руху

15.01.2024 року надійшла заява від позивача, в якій просить долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання призначено на 22.02.2024.

21.02.2024 надійшло клопотання від позивача про долучення доказів до матеріалів справи та заява про розгляд справи без його участі

21.02.2024 надійшла заява від відповідача про розгляд справи без її участі.

21.02.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 25.02.2024 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 19.03.2024.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з підстав викладених у ньому, просили заявлені вимоги задоволити.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 є його сусідом, дружина його покинула близько року тому, де вона на даний час йому не відомо. ОСОБА_1 сам піклується про дитину, займається її вихованням та розвитком, забезпечує усім необхідним.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 є його рідним братом. Дружина його покинула та йому не відомо де вона на даний час перебуває. ОСОБА_1 сам піклується про дочку, займається її вихованням та розвитком, належним чином самотужки виконує батьківські обов`язки.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Встановлено, що 12.07.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 , актовий запис №180.

Від даного шлюбу у них народилася дочка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Згідно Акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 проживає разом зі своєю донькою за адресою: АДРЕСА_1 . Членами комісії встановлено, що у вказаному будинку умови проживання задовільні. Загальна площа квартири 58 кв.м. Квартира облаштована усіма необхідними меблями та побутовою технікою, є газо-, водо-, електропостачання, індивідуальне опалення.

Згідно інформацій, наданих Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №19 «Полуничка», ОСОБА_1 , батько вихованки середньої групи «Мальви» ОСОБА_4 старанно виконує свої батьківські обов`язки, бере активну участь у житті садочка, постійно відвідує батьківські збори та дитячі свята.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, їх дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з батьком, який займається її вихованням та утриманням, а тому враховуючи вищенаведене та інтереси дочки сторін суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце її проживання з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою місця реєстрації останнього.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81 , 263, 264, 265 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд

ухвалив:

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 12.07.2018 року, який зареєстровано Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №180.

Визначити місце проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує малолітню дитину, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.04.2024.

Суддя Нагірна О.Б.