КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/7436/24
Провадження № 2/947/2503/24
УХВАЛА

02.04.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

29.02.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якій позивач просить суд:

- визнати з ним право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. та передано головуючому 01.03.2024 року.

Оглянувши позовну заяву, суддею встановлено невідповідність поданої заяви вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, за наслідком чого ухвалою судді від 01.03.2024 року, вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк терміном в десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої заяви, а саме для:

- зазначення у позові чи окремому документі відомостей про наявність або відсутність зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, відносно учасників справи;

- роз`яснено, що у разі представлення інтересів позивача фаховим адвокатом, останній зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, про що необхідно повідомити суд, зазначивши відомості про наявний Електронний кабінет з зазначенням РНОКПП представника позивача, для перевірки зазначених обставин;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- засвідчення копій поданих до суду документів, в якості додатків, у встановленому законом порядку, з одночасним роз`ясненням п.п.5.26, Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163:2020);

- визначення ціни позову, яка підлягає дорівнювати реальній ринковій вартості станом на день пред`явлення позову до суду спірному нерухомому майну частки квартири АДРЕСА_1 , або тотожному за видом, площею, характеристиками, розташуванням об`єкту нерухомого майна, з наданням до суду підтверджуючих доказів на підтвердження вартості нерухомого майна, або доказів на підтвердження вартості аналогічного за цими ж параметрами нерухомого майна;

- зазначено, що у разі визначення ціни позову, позивачеві необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру, який підлягає до сплаті у розмірі 1 відсотку від встановленої ціни позову, однак не менше ніж 1211,20 грн. та не більше 15140,00 грн.;

- у разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, яким може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на день звернення до суду з позовом, у такому разі на підставі ч.2 ст. 176 ЦПК України, приймаючи що заявлені вимоги стосуються об`єкта нерухомого майна, вартість якого є значною, слід вважати встановленим судом до сплати розмір судового збору за подання до суду позовної заяви в частині вимоги майнового характеру у максимальному розмірі 15140,00 грн.;

- у такому разі, зазначено, що позивачеві необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру, у розмірі 15140,00 грн.;

- визначено позивачеві, що сплата судового збору за вказаними розмірами повинна здійснюватись за виключенням вже сплаченої суми судового збору у розмірі 1211,20 грн., на підтвердження якої до позову надано квитанцію №9334-5602-4507-6450 від 28.02.2024 року;

- роз`яснено, що у разі сплати судового збору за максимальним визначеним законодавством розміром в сумі 15140,00 грн., та встановлення дійсної ринкової вартості спірного майна станом на час звернення до суду з цим позовом, в подальшому суд має можливість вирішити питання про повернення суми переплати судового збору;

- роз`яснено реквізити, за якими повинен бути сплачений судовий збір до Київського районного суду міста Одеси;

- роз`яснено, що у відповідності до ч.1 ст. 177 ЦПК України, у разі надання додаткових документів до суду, позивач повинен надати їх копії, у відповідності до кількості відповідачів та третіх осіб по справі.

Одночасно позивачеві було також роз`яснено в ухвалі суду, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тієї ж дати, 01.03.2024 року судом було постановлено ухвалу суду, якою виправлено описки у вказаній ухвалі, шляхом вірного зазначення строку для усунення недоліків поданого позову в десять днів з дня отримання копії ухвали суду.

25.03.2024 року до суду від позивача надійшла заява на усунення недоліків поданої заяви, в якій останнім визнано, що позивачем отримано копію ухвали суду від 01.03.2024 року, лише 22.03.2024 року.

Отже, десятиденний строк для усунення недоліків поданої заяви у відповідності до ухвали судді від 01.03.2024 року, розпочався з 23.03.2024 року та закінчився 01.04.2024 року включно.

Станом на 02.04.2024 року до суду від позивача інших заяв, ніж заява від 25.03.2024 року за вх. №19542, на усунення недоліків поданого позову, не надходило.

Оглядаючи подані позивачем 25.03.2024 року документи на усунення недоліків, суддею встановлено наступне.

Як вбачається, у поданій заяві позивачем на виконання вимоги: «зазначення у позові чи окремому документі відомостей про наявність або відсутність зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, відносно учасників справи», зазначено про зазначення у позові інформації про відсутність електронної пошти.

Поряд з цим, суд зазначає, що відомості про наявність або відсутність Електронного кабінету, є іншими та відмінними від відомостей про наявність у особи електронної пошти.

Зазначене також було роз`яснено позивачеві в ухвалі суду від 01.03.2024 року, що полягає у викладені судом абз.2 ч.5 ст.14 ЦПК України яким визначено, що Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Поряд з цим, позивачем на виконання вимог ухвали суду від 01.03.2024 року, не зазначено відомостей про наявність або відсутність зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, відносно себе та інших визначених учасників справи.

Також, з поданої позивачем заяви від 25.03.2024 року вбачається, що позивачем не надано та не засвідчено копії поданих до суду документів, в якості додатків, у встановленому порядку п.п.5.26, Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163:2020), а саме з зазначенням: «Згідно з оригіналом. Особистий підпис. Власне ім`я ПРІЗВИЩЕ. Дата. Відбиток печатки».

Крім того, позивачем у поданій до суду заяві від 25.03.2024 року зазначено, що ним визначено ціну позову за наявними документами, у відповідності до яких станом на 13.05.2020 року вартість частки спірного нерухомого майна становить в сумі 184433,00 грн.

Також позивачем вказано, що з відкритих джерел йому стало відомо, що ринкова вартість подібного за властивостями та тотожності території майно, коштує у розмірі орієнтовно 15000,00 доларів США, а відтак вартість частки спірного майна може дорівнювати приблизно 7500,00 доларів США. Крім того, позивач посилається на те, що в нього скрутне матеріальне становище, на підтвердження чого надано довідку про доходи за 2023 рік.

З посиланням на викладене, позивач на усунення недоліків зазначив, що сплачений ним судовий збір за пред`явленим позовом майнового характеру в сумі 1211,20 грн. є належно сплаченим, а у разі не погодження суду з вказаними доводами, позивач просить суд визначити йому розмір судового збору для сплати.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача в зазначеній частині.

Як вбачається з урахуванням заяви позивача від 25.03.2024 року, позивачем визначено ціну позову в сумі 184 433,00 грн.

Разом з тим, як вбачається вказана ціна позову ґрунтується на підставі звіту про оцінку майна станом на 13.05.2020 року, що не є вартість майна станом на час звернення до суду з даним позовом.

В ухвалі суду від 01.03.2024 року позивачеві було роз`яснено, про необхідність сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру, який підлягає до сплаті у розмірі 1 відсотку від встановленої ціни позову, однак не менше ніж 1211,20 грн. та не більше 15140,00 грн.

Навіть, якщо враховувати визначену позивачем ціну позову в сумі 184 433,00 грн., один відсоток від вказаної ціни позову, що дорівнює сумі підлягаючого до сплати судового збору, становить 1844,33 грн.

Однак, позивачем зазначаючи вказані обставини, не здійснено доплату до вже сплаченої суми судового збору в сумі 1211,20 грн.

За наслідком чого, доводи позивача про сплату судового збору в належному розмірі у сумі 1211,20 грн., є необґрунтованими.

Також, якщо враховувати з поданих позивачем доказів, що вартість частки спірного майна за вартістю тотожного майна, становить в сумі 7500,00 доларів США, що станом на 25.03.2024 року згідно курсу НБУ з розрахунку 1 долар США = 38,9075, еквівалентно 291806,5 грн., то один відсоток від вказаної суми, що дорівнює сумі підлягаючого до сплати судового збору, становить 2918,06 грн.

За наслідком чого, доводи позивача про сплату судового збору в належному розмірі у сумі 1211,20 грн., є необґрунтованими.

Також, судом не приймаються доводи позивача про скрутне матеріальне становище, оскільки позивачем з посиланням на вказані обставини не надано до суду заяви про звільнення, зменшення, відстрочення чи розстрочення судового збору.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи позивача про необхідність визначення судом судового збору, оскільки у відповідності до ухвали суду від 01.03.2024 року судом було визначено, що:

- у разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, яким може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на день звернення до суду з позовом, у такому разі на підставі ч.2 ст. 176 ЦПК України, приймаючи що заявлені вимоги стосуються об`єкта нерухомого майна, вартість якого є значною, слід вважати встановленим судом до сплати розмір судового збору за подання до суду позовної заяви в частині вимоги майнового характеру у максимальному розмірі 15140,00 грн.;

- у такому разі, зазначено, що позивачеві необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру, у розмірі 15140,00 грн.;

- визначено позивачеві, що сплата судового збору за вказаними розмірами повинна здійснюватись за виключенням вже сплаченої суми судового збору у розмірі 1211,20 грн., на підтвердження якої до позову надано квитанцію №9334-5602-4507-6450 від 28.02.2024 року;

- роз`яснено, що у разі сплати судового збору за максимальним визначеним законодавством розміром в сумі 15140,00 грн., та встановлення дійсної ринкової вартості спірного майна станом на час звернення до суду з цим позовом, в подальшому суд має можливість вирішити питання про повернення суми переплати судового збору.

Приймаючи викладене, судом встановлено, що позивачем у встановлений судом строк належним чином не усунуті недоліки поданої позовної заяви у відповідності до ухвали суду від 01.03.2024 року.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У відповідності до положень ч.5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У зв`язку з тим, що стороною позивача недоліки поданої заяви в повному обсязі належним чином не усунуті, а ухвала суду про залишення позову без руху від 01.03.2024 року залишається невиконаною, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, слід вважати неподаною, повернути позивачеві та роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також позивач не обмежений права на повторне звернення до суду з цим позовом після усунення недоліків, що слугували для його повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.