Справа №442/1191/24
Провадження №2/442/525/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської Ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Бориславської міської Ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Урізької сільської ради Дрогобицького району Львівської області 18 травня 2012 року серії НОМЕР_1 , відповідний актовий запис за №13. Після смерті діда позивача відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 0,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки а натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Бориславської ТГ (Урізької сільської ради), яка була оформлена сертифікатом серії ЛВ №0074739 на підставі розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації від 15.05.2000 р» №161, який зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 11.03.2001 за №258, як це підтверджується копією такого сертифіката.

За життя 09 липня 2007 року дідо позивача склав заповіт, за яким все майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що належатиме йому надень його смерті і на що він матиме за законом право заповів позивачу по справі, посвідченим секретарем виконкому Урізької сільської ради Дикою М.М.. зареєстрований в реєстрі за №72. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Куртяк О.О. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у ТзОВ «Уріж» у селі Уріж Дрогобицького району Львівської області (відповідно до сертифікату серії ЛВ 0074739) розміром в умовних кадастрових одиницях без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 0, 53 га (нуль цілих і п`ятдесят три сотих) гектара.

У 2021 році була заведена спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , як це стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.04.2021 №64237204.

25 липня 2022 року нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно з тієї підстави, що позивачем не подано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, яким є земельна частка (пай) у ТзОВ «Уріж» у селі Уріж Дрогобицького району Львівської області (відповідно до сертифікату серії ЛВ 0074739 ) розміром в умовних кадастрових одиницях без,визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) - 0,53 га (нуль цілих і п`ятдесят три сотих) гектара, та через неточності в записах про народження позивача нотаріус не може встановити родинних відносин між позивачем і спадкодавцем, як це підтверджується постановою №25 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.07.2022 №150/02-31.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийнятгя спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 вказаного кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зубрицька О.М. в судове засідання не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі

Представник відповідача - Бориславської міської Ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступило клопотання, в якому просить справу розглядати без участі представника відповідача, відносно задоволення позовних вимог покладаються на думку суду, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідачана підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як вбачається із Паспорта позивача серії НОМЕР_2 , виданого 08 травня 2007 року Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області та Паспорта для виїзду за кордон НОМЕР_3 , виданого 06 серпня 2019 року органом 4618, підтверджується дата народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - село Уріж.

Як вбачається із Свідоцтва про народження ОСОБА_1 , виданого 18 січня 2004р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького районного управління юстиції Львівської області серії НОМЕР_4 , також підтверджується обставина дати та місця народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - село Уріж, а також той факт, що його матір`ю в свідоцтві записана - ОСОБА_3 ;

Як вбачається із Свідоцтва про народження, виданого 22 червня 1968 року Урізькою сільською Радою народних депутатів Андріївни Дрогобицького району Львівської області серії НОМЕР_5 , також підтверджується обставина народження матері позивача ОСОБА_3 , та в якому її батьком записаний спадкодавець - ОСОБА_2 ;

Як вбачається із Свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Урізькою сільською Радою народних депутатів Дрогобицького району Львівської області 09 березня 1989 року серії НОМЕР_6 , підтверджується зміна прізвища матері позивача з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Як вбачається із Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_7 від 22.04.2019, Витягом №1263 з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного, дата народження зазначена ОСОБА_1 04.03.1991 р.

З роз`яснень п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в. нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 №666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спакоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні, відтак коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Не оспорюється той факт, що відповідно до Розпорядженням голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 15.05.2000 №161 були внесено зміни до проекту роздержавлення та приватизацію земель ТзОВ «Мокрян», ТзОВ «Прикарпаття» та ТзОВ «Уріж» Урізької сільської ради та видано спадкодавцеві ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0074739, зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 11.03.2001 року за №258.

Крім того, відповідно до відповідді Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.03.2024 29-13-0.92-1087/15-24 і Розпорядженням голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 8 червня 2006 року №195 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельних часток (паїв) у приватну власність», в Додатку до якого у Списку громадян, яким надано дозвіл на складання проектів відведення земельних часток (паїв) у приватну власність виділення їх в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і передачу у приватну власність за рахунок належних їм земельних часток (паїв) під номером 902 міститься інформація про вказані вище дані сертифіката, виданого спадкодавцеві ОСОБА_2 .

Поряд з цим, згідно зі ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

На виконання Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV та відповідно до проекту передачі земельних часток (паїв) у приватну власність було передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва жителям с.Уріж - ОСОБА_2 , як це підтверджується пунктом 308 Додатком до розпорядженням голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 01.10.2008 року №389 « Про передачу земельних часток (паїв) у власність, видачу державних актів на право власності на земельну ділянку».

Аналізуючи викладене, у суду не виникає сумніву, що вказані вище письмові докази підтверджують належність спадкодавцеві ОСОБА_2 - Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0074739, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на праьо на земельну частку (пай) від 11.03.2001 року за №258.

Крім того, відповідно до роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року - при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права (п.3.1.).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Положенням 4.1 ст.1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ст.131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 1223, 1233, 1258, 1261, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) право на земельну частку (пай) розміром 0,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Бориславської міської територіальної громади (с.Уріж) в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

- Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_8 .

Відповідач - Бориславська міська рада Львівської області, юридична адреса: м.Борислав, вул.Шевченка,42, Львівської області, .

Суддя Гарасимків Л.І.