Номер провадження: 2/205/530/2024
13 лютого 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.11.2021 року між Акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про іпотечний кредит № MR78GK00000651 (далі Договір), згідно котрого останній отримав кредит у сумі 200 000 грн. 00 коп. на термін до 16.11.2031 року та зобов`язався повернути вказані кошти і сплатити відсотки за користування кредитом в строк та в порядку встановленому договором. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 21.11.2023 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 235 022 грн. 40 коп., де заборгованість за тілом кредиту 188 709 грн. 60 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом 46 312 грн. 80 коп.
Таким чином позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про іпотечний кредит № MR78GK00000651 від 16.11.2021 року у загальному розмірі 235 022 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 3 525 грн. 34 коп.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник АТ Комерційний банк «Приватбанк» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду 31/0/9-22 від 06.03.2021 «Про зміну територіальною підсудності судових справ в умовах воєнного стану» Ленінському районному суд м. Дніпропетровська була визначена територіальна підсудність Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя, Приморського районного суду м. Маріуполя та Першотравневого районного суду м. Дніпропетровська.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 16.11.2021 року між Акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про іпотечний кредит № MR78GK00000651, згідно якого кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти у вигляді не відновлювальної кредитної лінії на цілі придбання нерухомості у сумі 200 000 грн. 00 оп. та сплату страхових платежів у сумі 2 500 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, у тому числі відсотки за користування кредитом в строки визначені цим договором.
Згідно п.1.1.1 цього Договору проценти за користування кредитом сплачуються у наступному розмірі: 12 % річних розмір процентної ставки за користування кредитом, що діє з дати укладання цього Договору та завершується зі спливом 12 місяців в дату, що передує календарній даті укладання цього Договору та є періодом дій процентної ставки за перший рік кредитування, а також, у розмірі % річних що розраховуються за наступною формулою: процентна ставка = індекс UIRD 12M UAH + 4% (маржа), що діє з наступного дня після закінчення періоду дії ставки за перший рік кредитування. Зазначена формула розрахунку процентної ставки діє протягом всього подальшого строку кредитування та підлягає коригуванню протягом строку дії цього Договору щоразу після перебігу кожного 12-го місяця, що є періодом дії процентної ставки за другий рік кредитування та кожний наступний рік.
Відповідно до 1.3 Договору про іпотечний кредит, позичальник зобов`язується повернути кредитору відповідно до умов цього договору кредит не пізніше 16 листопада 2031 року. Кредит надається на придбання нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.
Відповідно до п. 5.3.1 Договору про іпотечний кредит позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором.
Пунктом 5.3.2 цього Договору на позичальника було покладено обов`язок повернути кредит в порядку та в строки, передбачені Кредитним договором, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом. У випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором - сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим договором.
Згідно із п. 5.3.3 Договору про іпотечний кредит позичальник зобов`язаний у разі порушення умов цього Договору та/або Іпотечного договору, на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених умовами цього Договору.
Матеріалами справи підтверджено, що 12.09.2023 року за № 20.10.0.0/7 221021/5725 позивачем було складено та направлено на адресу відповідача повідомлення-вимогу про усунення порушення неналежного виконання кредитного зобов`язання та про дострокове повернення споживчого кредиту в повному обсязі, в якому позивач повідомляє відповідачу про затримку сплати позичальником чергового платежу за договором про іпотечний кредит більше ніж на три календарні місяці, яке з боку відповідача, як позичальника, залишилось без належного реагування.
Матеріалами справи також підтверджено, що згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено назву найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання щодо своєчасного повернення тіла кредиту та сплати процентів не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
В даному випадку, на підтвердження фактичного надання кредитних коштів відповідачеві, як позичальнику, та не виконання такою особою своїх зобов`язань щодо повернення отриманих на умовах строковості грошових кредитних коштів, з боку банку суду представлено меморіальний ордер від 16.11.2021 та банківську виписку по руху коштів по рахунку НОМЕР_1 за період з 16.11.2021 по 21.11.2023.
Суд із цього приводу вказує, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Аналогічні за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.
Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно п.п.1 п. 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, що затверджене Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: особові рахунки та виписки з них.
Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку (п. 61 вказаного Положення).
Згідно п. 62 такого Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
В даному випадку означена виписка по руху коштів по картці відповідача відповідає означеним вимогам чинного законодавства, та є первинним документом, який беззаперечно свідчить про надання боржнику кредитних грошових коштів та існування у позичальника заборгованості за кредитним договором. Аналогічна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.
Таким чином, застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, суд приходить до висновку, що станом на 04.04.2023 року заборгованість за кредитом за тілом кредиту 188 709 грн. 60 коп. підлягає стягненню з Відповідача.
Також за змістом частини першої статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Стаття 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В даному випадку, умовами вказаного договору іпотеки,
Як було встановлено судом, що сторони у п.1.1.1. Договору про іпотечний кредит погодили, що відповідачем проценти за користування кредитом сплачуються у наступному розмірі 12 % річних розмір процентної ставки за користування кредитом, що діє з дати укладання цього Договору та завершується зі спливом 12 місяців в дату, що передує календарній даті укладання цього Договору та є періодом дій процентної ставки за перший рік кредитування, а також, у розмірі % річних що розраховуються за наступною формулою: процентна ставка = індекс UIRD 12M UAH + 4% (маржа), що діє з наступного дня після закінчення періоду дії ставки за перший рік кредитування. Зазначена формула розрахунку процентної ставки діє протягом всього подальшого строку кредитування та підлягає коригуванню протягом строку дії цього Договору щоразу після перебігу кожного 12-го місяця, що є періодом дії процентної ставки за другий рік кредитування та кожний наступний рік.
Оскільки розмір відсотків та порядок їх сплати прямо передбачений умовами вказаного договору, і у свою чергу відповідачем не спростовано розмір заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 46 312 грн. 80 коп.., нараховані банком у відповідності з узгодженими сторонами умовами кредитування, то така заборгованість також підлягає стягненню у судовому порядку.
З огляду на вищенаведене у своїх сукупності, суд доходить до висновку, що позов піддягає задоволенню у його повному обсязі, у зв`язку із чим слід стягнути відповідача на користь банку заборгованість станом на 21.11.2023 року за Договором про іпотечний кредит № MR78GK00000651 від 16.11.2021 року у розмірі 235 022 грн. 40 коп., де заборгованість за тілом кредиту 188 709 грн. 60 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом 46 312 грн. 80 коп.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 3 525 грн. 34 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 615, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-
1. Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.