Справа № 953/5571/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Муратової С.О.,
за участю секретаря - Драгана О.А.,
До Київського районного суду м. Харкова 05.07.2023 надійшла вказана позовна заява, в якій позивач, враховуючи також заяву про зміну предмету позову від 04.09.2023, просить:
- встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) разом із спадкодавцем - померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловіком ОСОБА_4 ;
- визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину автоматично відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
- визнати право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування на 41/200 частку комунальної квартири АДРЕСА_5 .
На обґрунтування позовної заяви та заяви про зміну предмету позову зазначив, зокрема, що ОСОБА_1 (прізвище при народженні ОСОБА_5 ) та ОСОБА_4 , 17.02.1979 зареєстрували шлюб. Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 03.02.2022 відділом ДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 . До смерті ОСОБА_4 був громадянином України ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 23.07.2002, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_6 . Подружжя має від шлюбу двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 . ОСОБА_1 і ОСОБА_4 жили разом з червня 1987 року до моменту смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_6 , але з липня 2020 року ОСОБА_1 була зареєстрована за іншою адресою. Не дивлячись на зміну місця реєстрації ОСОБА_1 весь цей час подружжя проживало разом, вели спільне господарство, жили однією сім`єю до моменту смерті ОСОБА_4 02.02.2022. З 22.07.2020 і до теперішнього часу місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_9 ). Проте фактичне місце проживання ОСОБА_1 не змінювала і вони з ОСОБА_4 проживали постійно до моменту смерті останнього разом однією сім`єю, вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_6 . На даний час ОСОБА_1 продовжує проживати за адресою АДРЕСА_6 .
Необхідність встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня його смерті, тобто на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_6 , викликана тим, що це є єдиним можливим способом реалізації ОСОБА_1 її спадкових прав і за обставин, які викладені вище, у інший спосіб, ніж звернення до суду, вона ці права реалізувати не може. ОСОБА_1 і ОСОБА_4 жили разом з червня 1987 року до моменту смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_6 . 22.07.2020, лише з метою отримання можливості звернутись по медичну допомогу до визначеного лікаря з територією обслуговування в Основ`янському районі м. Харкова, ОСОБА_1 було зареєстровано місце проживання за адресою її родички - рідної тітки ( АДРЕСА_9 ) але фактичне місце проживання позивачка не змінювала. Весь цей час до липня 2020 року та після цього й до смерті чоловіка - ОСОБА_4 , подружжя проживало разом, вели спільне господарство, жили однією сім`єю. ОСОБА_1 близько знають багато сусідів і просто мешканців будинку 13-А. Є багато свідків тієї обставини, що позивачка дійсно постійно проживала із своїм чоловіком майже 40 років в щасливому шлюбі, ділили спільний побут, мали взаємні обов`язки та права як подружжя і батьки, виховували двох синів і вели спільне господарство беручи спільну участь у витратах та доходах сім`ї за однією адресою в кімнаті комунальної квартири АДРЕСА_6 . Про те, що фактичною адресою проживання ОСОБА_1 була саме адреса в АДРЕСА_6 ) свідчить і те, що 22.09.2016 позивачці було видано посвідчення ветерана праці Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради. Паспорт ОСОБА_1 також виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 17.07.2002. 30.04.2020 під час укладання кредитного договору між ОСОБА_1 та ТОВ ФК ЦФР адресою її фактичного місця проживання зазначено саме АДРЕСА_6 . Також про факт постійного проживання заявника за вищевказаною адресою із своїм чоловіком свідчить Декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0001-3КТ7-Х0А0 від 12.12.2020, в якій адреса фактичного місця проживання зазначена як: АДРЕСА_6 , а як довірена особа пацієнта вказаний померлий чоловік - ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_1 постійно проживала з чоловіком до та після липня 2020 року, відповідно, вона здійснювала самостійно оплату комунальних платежів, що підтверджується змістом відповідних квитанцій. Згідно акту, складеного 12.05.2023 14-ма сусідами позивачки підтверджується той факт, що ОСОБА_1 проживала з 1987 року за адресою АДРЕСА_6 із своїм чоловіком ОСОБА_4 до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також підтвердити факт незмінювання місця фактичного проживання ОСОБА_1 із своїм чоловіком під час і після зміни реєстрації її місця проживання на адресу: АДРЕСА_9 можуть кілька свідків - сусідів ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, із призначенням в підготовче судове засідання (а.с. 39).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2023 заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кріуліна К.В. про виклик свідків задоволено; викликано в судове засідання в якості свідків наступних осіб: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ; ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 ; ОСОБА_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10 ; закрито підготовче провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 68-69).
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кріулін К.В. в ході розгляду справи в судовому засіданні підтримали позовну заяву, просили її задовольнити, в дане судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 23.02.2024 надійшла заява адвоката Кріуліна К.В., в якій він зазначає, що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Просить закінчити розгляд справи по суті. Судове засідання провести за відсутності позивача та її представника (а.с. 101).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електрону адресу суду 05.09.2023 надійшла заява ОСОБА_2 , в якій він зазначив, що йому відомо, що Київським районним судом м. Харкова розглядається позовна заява його матері про встановлення на час відкриття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 , факту постійного проживання з ним його дружини ОСОБА_1 , а також щодо визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування на 41/200 частку комунальної квартири АДРЕСА_5 . Зміст позовної заяви та додатків йому відомий також із врахуванням зміни позивачем предмету позову. Повідомлені в позові фактичні обставини він не заперечує, а навпаки підтверджує. Та вимоги ОСОБА_1 підтримує. Як і вказано в його заяві ввід 04.05.2023, на спадщину після батька не претендує та хоче щоб це питання було вирішене на користь матері ОСОБА_1 . Просить розглядати дану судову справу без участі його особисто та його представника. Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі (а.с. 55).
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електрону адресу суду 14.08.2023 надійшла заява ОСОБА_2 , в якій він зазначив, що йому відомо, що Київським районним судом м. Харкова розглядається позовна заява його матері про встановлення на час відкриття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 , факту постійного проживання з ним його дружини ОСОБА_1 , а також щодо визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування на 41/200 частку комунальної квартири АДРЕСА_5 . Зміст позовної заяви та додатків йому відомий також із врахуванням зміни позивачем предмету позову. Повідомлені в позові фактичні обставини він не заперечує, а навпаки підтверджує. Та вимоги ОСОБА_1 підтримує. Як і вказано в його заяві ввід 04.05.2023, на спадщину після батька не претендує та хоче щоб це питання було вирішене на користь матері ОСОБА_1 . Просить розглядати дану судову справу без участі його особисто та його представника. Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі (а.с. 57).
В судове засідання представник Харківської міської ради не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, надані в ході розгляду справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 16. ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 17.02.1979, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 уклали шлюб 17.02.1979, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище: « ОСОБА_10 » (а.с. 10).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.05.2013 реєстраційний №2-13-317915-Ц1, комунальна квартира за адресою: АДРЕСА_6 , належить на праві приватної спільної часткової власності: ОСОБА_1 41/200 частки, ОСОБА_4 41/200 частки (а.с. 11).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03.02.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Харкові Харківської області (а.с. 10 зворотній бік).
Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72247792 від 25.04.2023, Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою 25.04.2023 заведено спадкову справу №70565800, номер у нотаріуса 188/2023 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 15).
04.05.2023 ОСОБА_2 звернувся до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_6 . Після його смерті залишилася спадщина. Цим повідомляє, що спадщину він не прийняв, на неї не претендує, звертатися до суду за продовженням строку для прийняття спадщини не буде та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям. Він цілком розуміє наслідки підпису цієї заяви, його волевиявлення добровільне, зроблено без будь-якого тиску та примусу, у алкогольному, токсичному, наркотичному стані він не перебуває, його дієздатність не обмежена психічними захворюваннями та рішенням суду (а.с. 17).
Згідно постанови державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожи О.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.05.2023 №1051/02-31, спадкова справа №188/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була заведена 25.04.2023 на підставі заяви ОСОБА_1 , поданої після спливу встановленого законодавством строку для прийняття спадщини; із заявами про прийняття спадщини або про відмову ввід прийняття спадщини протягом десятимісячного строку з часу відкриття спадщини ніхто не звертався, що підтверджується Інформаційною довідкою за Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №72247634 від 25.04.2023. Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова, сформованою нотаріусом 04.05.2023 шляхом безпосереднього доступу, в Реєстрі наявна інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_6 , станом на 02.02.2022. Заявник ОСОБА_1 , станом на вказану дату за зазначеною адресою зареєстрована не була. Таким чином, за даними Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори спадщини після смерті ОСОБА_4 , на підставі закону або заповіту заявник ОСОБА_1 , не прийняла: заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не подала та за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини зареєстрована не була. У зв`язку із тим, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 суперечить законодавству України, оскільки заявник ОСОБА_1 , спадщину після зазначеного спадкодавця не прийняла, керуючись ст. 49, ст. 50 Закону України «Про нотаріат», постановила відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16).
Згідно копії заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» від 30.04.2020, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР», місцем проживання ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_6 (а.с. 21).
Згідно копії Декларації №0001-3КТ7-Х0А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 12.12.2020, адреса місця фактичного проживання або перебування ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_6 (а.с. 23).
Згідно копій квитанцій оплати за комунальні послуги, ОСОБА_1 сплачувала комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_6 , з січня 2020 року (а.с. 24-27).
Згідно акту від 12.05.2023, підписаному мешканцями буд. АДРЕСА_11 , вони підтверджують, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_6 , постійно з 1987 року до поточного часу. Весь цей час до моменту смерті її чоловіка ОСОБА_4 вони з ОСОБА_1 жили разом за вказаною адресою (а.с. 95).
Позивачем також надано акти опитування сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 з їх згоди, які також підтвердили що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_6 , постійно до поточного часу. Весь цей час до моменту смерті її чоловіка ОСОБА_4 вони з ОСОБА_1 жили разом за вказаною адресою (а.с. 96, 97, 98, 99).
В судовому засіданні 17.01.2024 за клопотанням позивача допитано свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що ОСОБА_1 тривалий час постійно проживала за адресою: АДРЕСА_6 , із її чоловіком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . З ОСОБА_4 ОСОБА_1 проживала однією сім`єю, ділили побут, разом виховували їх двох синів, жили в злагоді весь час, що вона їх знає, приблизно останні 10 років.
В судовому засіданні 17.01.2024 за клопотанням позивача допитано свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_6 , з 1990 року. З цього часу добре знає родину ОСОБА_10 . Весь час ОСОБА_1 проживала в квартирі АДРЕСА_7 , із її чоловіком та дітьми, в лютому 2022 року ОСОБА_1 також проживала разом, постійно однією сім`єю з ОСОБА_4 до самого моменту його смерті. Потім ОСОБА_1 займалась питаннями поховання та оформлення смерті чоловіка. За життя її чоловіка знає їх як нормальну добру родину.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).
Ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути підставою для відмови в реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов`язки спадкодавця.
Із наданих позивачем доказів, та пояснень свідків в судовму засіданні вбачається, що ОСОБА_1 до часу відкриття спадщини постійно спільно проживала із своїм чоловіком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у квартирі АДРЕСА_5 .
Крім того, відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 Цивільного кодексу України).
Суд зазначає, що відповідно до положень статей 1216,1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із ст. 218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини 1,2 статті 220 Цивільного кодексу України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина 1 статті 1222 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статей 1268, 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ( стаття 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадщину за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (стаття 1263 ЦК України). У четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ( стаття 1264 ЦК України). У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступень споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї ( стаття 1265 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 Цивільного кодексу України).
Суд зазначає, що суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини існує в межах строків, установлених статтею 1270 Цивільного кодексу України.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України).
Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.
Перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців посвідчується свідоцтвом про право на спадщину (статті 1296 Цивільного кодексу України), отримання якого є правом спадкоємця, водночас норма частини 1 статті 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Покладаючи на спадкоємців обов`язок отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, законодавець тим самим забезпечує їх можливістю реалізовувати набуте право власності щодо успадкованого нерухомого майна.
Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_4 за життя заповіт не склав, у зв`язку з чим, спадкування спадщини після його смерті здійснюється за законом, за правилами, встановленими нормами глави 86 книги шостої Цивільного кодексу України.
Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 17.02.1979, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 уклали шлюб 17.02.1979, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище: « ОСОБА_10 » (а.с. 10).
В межах розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_4 , та є спадкоємцем першої черги, на час відкриття спадщина, як встановлено вище, проживала разом з ОСОБА_4 та, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.
До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , входить 41/200 частки комунальної квартири АДРЕСА_5 ., яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.05.2013 реєстраційний №2-13-317915-Ц1.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України у пункті 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, а також Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріусу у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи вищевикладене, дружина ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала з чоловіком ОСОБА_4 і відповідно вважається такою, що успадкувала 41/200 частки комунальної квартири АДРЕСА_5 .
Оскільки підставами відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування була відсутність доказів спільного проживання зі спадкодавцем, яка були предметом розгляду даної справи, та підтвердилася в судовому засіданні, суд вважає що право позивача на спадкування 41/200 частки вищевказаної комунальної квартири підлягає захисту а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у вказаній частині.
Однак, не підлягає задоволенню позовна заява, в частині додаткового визнання ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 , оскільки положеннями ст.ст. 1261-1265 ЦК України чітко визначена черговість спадкування за законом, яка підлягає застосуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловіком ОСОБА_4
Визнати право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , на 41/200 частку комунальної квартири АДРЕСА_5 .
В іншій частині в задоволенні позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: адвокат Кріулін Костянтин Вікторович (адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: Харківська міська рада (, адреса: 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7).

Суддя С.О. Муратова