Справа № 746/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2024 р.

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Ходіч В.М.,

при секретарі - Гриценко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Срібне у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Срібнянської селищної ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування -

в с т а н о в и в :

11 січня 2024 року позивач звернулась до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що її чоловіку ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , який був побудований в 1985 році. Після смерті в 2001 році ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на домоволодіння по АДРЕСА_1 , за життя покійним заповіт не був складений, спадкування здійснюється за законом. В установлений законом строк вона прийняла спадщину, інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину, відсутні, але вона не може оформити спадщину в частині спадкового майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в нотаріальній конторі, бо відсутні документи про право власності на спадковий жилий будинок, тому позивач змушена звернутися до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача Срібнянської селищної ради в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк подали відзив на позовну заяву, не заперечують проти задоволення позову, просять суд розгляд справи провести без присутності їх представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , 1952 року народження є дружиною ОСОБА_2 . Чоловіку позивача належало домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 225 від 21.11.2022 р. Срібнянської селищної ради. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача. ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом на майно свого померлого чоловіка, інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину, відсутні, була відкрита спадкова справа. На даний час спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Як вбачається з вищенаведеного, після смерті в 2001 році ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне йому майно, однак на момент його смерті житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 не був зареєстрований у встановленому законом порядку. В установлений законом строк позивач прийняла спадщину. Спадкоємцем за законом всього належного померлому майна є позивач. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину, відсутні, орган місцевого самоврядування про визнання спадщини відумерлою вимог не заявляв і не заявляє, тому за таких обставин позов є законним, обгрунтованим, підтверджений відповідними доказами і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.524 ЦК України (1963 року) спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (ст.549 ЦК України (1963 року).

Згідно ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст.1268 ЦК України).

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (ст.1277 ЦК України).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Визнати за ОСОБА_1 , 1952 року народження, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої в с.Поділ Прилуцького району Чернігівської області, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 49 років, і складається з житлового будинку (А-1), з прибудовою (а-1), загальна площа 73.3 м.кв., житлова 44.2 м.кв., побудовані в 1985 році, тамбур (а-2) - в 1990 році, навіс (а-3), гараж (Б-1) - в 1987 році, сарай (Б-2) - в 1987 році, навіс (б-1), навіс (В-1), навіс (Г-1), погріб (ПГ) - в 1987 році, вбиральня (У).

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Ходіч