Справа № 709/344/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2024 року с-ще Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Романової О.Г.;
за участі секретаря судового засідання Петраш Т.М.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про поділ судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до СТОВ «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за Договором оренди, передачу земельної ділянки власнику та стягнення моральної (немайнової) шкоди, -
Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 лютого

2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до СТОВ «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за Договором оренди, передачу земельної ділянки власнику та стягнення моральної (немайнової) шкоди.

При цьому, представником відповідача ОСОБА_1 при поданні відзиву на позовну заяву було подано орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач понесе під час розгляду даної справи у розмірі 150000,00 грн. та повідомлено суд, що розмір понесених відповідачем судових витрат буде надано за результатами розгляду справи у порядку ч. 8

ст. 141 ЦПК України.

Так, представником позивача ОСОБА_1 , у межах строку, передбаченого ч. 8

ст. 141 ЦПК України, було направлено до суду клопотання про поділ судових витрат, відповідно до змісту якого останній просив суд стягнути із позивача на користь відповідача понесені судові витрати при розгляді даної справи у розмірі 38700,00 грн.

11 березня 2024 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке обґрунтоване наступним. Так, у Договорі про надання правової допомоги від 11 квітня 2023 року, наданого представником відповідача

Новіковим М.В., не визначено порядок обчислення, форми та ціни послуг, наданих адвокатом, що, в свою чергу, виключає можливість встановити домовленість між адвокатом та клієнтом щодо розміру гонорару адвоката. Крім цього, із наданого Договору про надання правової допомоги не можливо встановити, що правова допомога згідно вказаного договору була надана саме поданій справі. Також, представник позивача ОСОБА_3 вказує на те, витрати на правову допомогу у даному випадку, враховуючи ціну та предмет позову, є неспівмірними, необґрунтованими та завищеними, що приводить до висновків, що сторона відповідача намагається збагатитися за рахунок позивача. Представник позивача звертає увагу суду на те, що вартість підготовки клопотання про застосування практики Верховного Суду, яку суд повинен застосувати і без відповідного клопотання сторони та участь у двох судових засіданнях є необґрунтованим.

Таким чином, представник відповідача ОСОБА_3 просить суд при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону позивача, а натомість покласти їх на сторону відповідача.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, направив до суду заяву, відповідно до якої судове засідання просив проводити за його відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, остання у клопотанні про зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами просила суд судове засідання проводити за відсутності позивача та її представника.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України).

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 лютого

2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до СТОВ «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за Договором оренди, передачу земельної ділянки власнику та стягнення моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Так, у підтвердження понесених судових витрат при розгляді даної справи представником відповідача Новіковим М.В. надано суду:

1) копію Договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2023 року, укладеного між Адвокатським бюро «Новікова Михайла» та СТОВ «Придніпровське» (далі договір), відповідно до змісту якого:

- предметом договору є надання клієнту правової допомоги адвокатом

Новіковим М.В. (п. 1.1. Договору);

- адвокат має право представляти клієнта перед усіма юридичними та фізичними особами, в усіх державних органах; вести усі справи в усіх судах (п.п. 2.1., 2.2. Договору);

- вартість правової допомоги визначаються у рахунках, що бюро надає клієнту (п. 6.1. Договору);

2) Детальний опис робіт виконаних адвокатом Новіковим М.В. необхідних для надання правничої допомоги СТОВ «Придніпровське» у справі № 709/344/23, у якому зазначено назву робіт, виконаних адвокатом, та вартість таких послуг;

3) копії рахунків Адвокатських бюро «Новіков та партнери» та «Новікова Михайла», копії актів про прийняття виконаних робіт, укладених між Адвокатськими бюро «Новіков та партнери», «Новікова Михайла» та СТОВ «Придніпровське», копії платіжних інструкцій про сплату СТОВ «Придніпровське» грошових коштів Адвокатським бюро «Новіков та партнери», «Новікова Михайла» за надані послуги.

Крім цього, матеріали справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги адвоката Новікова М.В., орієнтовний розрахунок судових витрат, понесених відповідачем, наданий при поданні відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19) та від 28 вересня 2023 року у справі № 686/31892/19.

Проте, суд, дослідивши зміст Договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2023 року, укладеного між Адвокатським бюро «Новікова Михайла» та СТОВ «Придніпровське», приходить до висновку, що у вказаному договорі не зазначено порядок обчислення гонорару адвоката, а зазначено лише про те, що вартість правової допомоги визначається у рахунках, що не відповідає вимогам ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Проте, в Детальному описі робіт виконаних адвокатом Новіковим М.В. необхідних для надання правничої допомоги СТОВ «Придніпровське» у справі № 709/344/23 немає посилання на час витрачений адвокатом при наданні правової допомоги відповідачу, що позбавляє суд можливості визначити співмірність заявлених адвокатом витрат на правову допомогу.

Також, суду було надано копію Договору про надання правової допомоги від

11 квітня 2023 року, укладеного між Адвокатським бюро «Новікова Михайла» та СТОВ «Придніпровське» та копії рахунків Адвокатських бюро «Новіков та партнери» та «Новікова Михайла», копії актів про прийняття виконаних робіт, укладених між Адвокатськими бюро «Новіков та партнери», «Новікова Михайла» та СТОВ «Придніпровське», копії платіжних інструкцій про сплату СТОВ «Придніпровське» грошових коштів Адвокатським бюро «Новіков та партнери», «Новікова Михайла» за надані послуги.

Суд звертає увагу, що відповідно до Договору про надання правової допомоги від

11 квітня 2023 року саме адвоката Адвокатського бюро «Новікова Михайла» було уповноважено на представництво відповідача у суді, проте, надані суду докази вказують на те, що грошові кошти пов`язані із наданням правової допомоги відповідачу частково було сплачено Адвокатському бюро «Новікова Михайла» а частково Адвокатському бюро «Новіков та партнери».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача Новікова М.В. про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 144, 259, 260, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про поділ судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до СТОВ «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за Договором оренди, передачу земельної ділянки власнику та стягнення моральної (немайнової) шкоди відмовити у повному обсязі.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додатковго рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О.Г. Романова