Справа № 183/240/22
№ 2-др/183/13/24
01 квітня 2024 року м.Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвокат Санамян Ольги Олегівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення 1/2 частини вартості автомобіля в рахунок компенсації у праві спільної сумісної власності,
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2024 у цивільній справі №183/240/23 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення 1/2 частини вартості автомобіля в рахунок компенсації у праві спільної сумісної власності задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивачки 549266 (п`ятсот сорок дев`ять тисяч двісті шістдесят шість) грн. в рахунок компенсації вартості 1/2 частки автомобіля Mercedes-bens e220, 2016 року випуску; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у сумі 5492 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто дві) грн. 66 коп..

19.02.2024 представник позивача адвокат Санамян О.О. засобами поштового зв`язку подала заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 29.02.2024 заяву повернуто без розгляду.

06.03.2024 адвокат Санамян О.О. засобами поштового зв`язку повторно подала заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30000 грн.

Ухвалою судді від 19.03.2024 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Санамян О.О. підтримала вимоги заяви, просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30000 грн., посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення повідомлений належним чином на підставі підписаної ним заявки про отримання судових повісток за допомогою смс-повідомлень, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даній справі позивач у заяві про орієнтовний розмір судових витрат зазначив, що докази витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Відповідну заяву разом з доказами представником позивача подано в межах зазначеного строку.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження факту та розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача додано такі документи: ордер, угода з адвокатом від 01.10.2021(т.1 а.с.28,29), додаткова угода від 29.09.2021, акт виконаних робіт, детальний опис робіт (наданих послуг) (т.2 а.с.44-48).

Факт сплати витрат на правничу допомогу правового значення при розподілі витрат на правничу допомогу не має значення з огляду на те, що розподілу підлягають як витрати сторони, які вже понесено, так і ті, які підлягають сплаті.

В акті виконаних робіт сторони погодили таку допомогу: усне консультування 2 год., вартістю 2000 грн.; підготовка адвокатського запиту 1 год. вартістю 1000 грн., пошук спірного автомобіля в мережі Інтернет та інформації про його продаж 1 год. вартістю 1000 грн., пошук підприємств, що займаються оцінкою вартості автомобіля без наявного свідоцтва про реєстрацію ТЗ 2 год. вартістю 2000 грн.; підготовка позовної заяви, заяви про забезпечення позову 4 год. вартістю 4000 грн.; підготовка та направлення сторонам і на адресу суду заяву при зміну предмета та підстави позову 3 год. вартістю 3000 грн.; підготовка та направлення клопотань про проведення засідання в режимі відеоконференці загальною вартістю 3000 грн.; участь у шести судових засіданнях загальною вартістю 12000 грн.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Судом при вирішенні питання про співмірність витрат на професійну правничу допомогу враховується, що подання заяви про зміну предмету позову мало місце після роз`яснення судом представнику позивача у підготовчому засіданні про неналежний спосіб захисту, зазначений у первісній позовній заяві. Подання заяви про зменшення позовних вимог зумовлено несвоєчасним поданням доказів про вартість спірного автомобіля, які в силу вимог ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинен був подати разом з позовом. Заяву про зміну предмета позову представником позивачки подано без дотримання вимог ст.49 ЦПК України, про що роз`яснено судом у підготовчому засіданні та мало наслідком його відкладення.

Оцінюючи якість наданих послуг, а також складність цієї справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн. є неспівмірною з категорією складності справи, витраченим адвокатом часом, об`ємом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторін.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 30.01.2023 № 910/7032/17 стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд враховує, що у задоволенні позовних вимог про визнання автомобіля спільною сумісною власністю рішенням суду від 14.02.2024 відмовлено.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а також характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторін, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 258,259, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач- ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено і підписано 01 квітня 2024 року .

Суддя Оладенко О.С.