Справа № 308/3890/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в складі:

Головуючого судді - Бедьо В.І.,

при секретарі Молдован Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в залі суду,в м. Ужгороді, заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в особі головуючого судді Бедьо В.І. від 23.10.2023 р. у справі № 308/11932/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, позов задоволено повністю. 09.11.2023 р. через канцелярію Ужгородського міськрайонного суду від представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС» адвоката Павленко Сергія Валерійовича надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з відповідача на їх користь судових витрат по справі, затрачених на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Заява вмотивована тим, що Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в особі головуючого судді Бедьо В.І. від 06.12.2023 р. у справі № 308/3890/23 за позовною заявою ОСОБА_3 в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди, позов задоволено повністю.

Однак, заявник зазначає що в рішенні не була визначена доля судових витрат правової допомоги, заявник зазначає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат - вартість правової (правничої) допомоги, передбаченої Актом приймання-передачі виконаних робіт від 15.12.2023 року становити 10 000, 00 грн. ( десять тисяч гривень) про які Позивачем було заявлено у позовній заяві.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились

Дослідивши зміст поданої заяви та матеріали справи, суд виходячи з вимог ст. 270 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги входить до предмета доказування у справі. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1) ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановлені розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною четвертою ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінивши надані адвокатом докази для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням їх розумної необхідності для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи і необхідність виконаних у ній послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 10 000, 00 грн є співмірною. Враховуючи наведене суд вважає, що заяву представника ОСОБА_1 належить задовольнити, а саме стягнути з відповідача на користь позивача 10 000, 00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 263,265,270,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Поновити строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 10 000,00 ( десять тисяч гривень ) витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І.Бедьо