П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року місто Київ

справа №761/36583/20

провадження№22-ц/824/3529/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 9 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Пономаренко Н.В.,

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи: Публічне Акціонерне Товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у судовому наказі,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 заявник ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у судовому наказі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 11 лютого 2011 року Шевченківським районним судом м.Києва виданий судовий наказ №2н-1761/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 400025958 від 2 листопада 2007 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" у розмірі 75 410,61 грн. 9 березня 2011 року судовий наказ пред`явлений до виконання до Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ про що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1. 14 березня 2019 року відділом винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України " Про виконавче провадження", оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними.

27 березня 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 6795 від 27 березня 2018 року, в результаті чого ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №400025958.

Посилаючись на зазначені обставини, та на підставі ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» просив замінити стягувача у судовому наказі №2н-1761/10 від 11 травня 2010 року, виданому Шевченківським районним судом м.Києва, а саме ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 9 грудня 2020 року задоволено заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача у судовому наказі.

Замінено стягувача у судовому наказі № 2-н1761/10 від 11 травня 2010 року, а саме ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 29 жовтня 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду в загальному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що 2 листопада 2007 року між нею та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» був укладений кредитний договір №400025958 (експрес кредит з довідкою про доходи). Згідно кредитного договору вона отримала у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 14008,70 грн. на строк до 3 листопада 2010 року з щомісячною сплатою коштів (згідно графіку) у сумі 730,52 грн. Кредит видавався у безготівковій формі шляхом оплати рахунків. У зв`язку з порушенням умов кредитного договору, припинення виконання зазначених грошових зобов`язань належним чином, ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся до суду. 11 травня 2010 року Шевченківський районний суд м. Києва у справі №2н-1761/10 розглянув заяву ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про видачу наказу про стягнення з неї коштів за кредитним договором №400025958. Стягнув з неї на користь ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість в сумі 75817,66 грн..

При цьому зауважила, що ані ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ані суд не повідомляв її про розгляд заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу по кредитному договору.

ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» судовий наказ до примусового виконання не пред`являв.

23 березня 2018 року (через вісім років з моменту зупинення кредитного договору №400025958) та всупереч положень зазначених в кредитному договорі між ВАТ «Всеукраїнським Акціонерним Банком» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» відбулось відступлення прав вимоги на підставі укладеного договору, її як сторону кредитного договору, про такий договір не повідомили. Згоду на відступлення прав грошової вимоги вона не надавала.

У листопаді 2020 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у судовому наказі.

Тільки у вересні 2023 року їй стало відомо про відкриття виконавчого провадження за яким, вона, як боржник повинна відшкодувати стягувачу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» борг по кредитному Договору №400025958 у розмірі 75817,66 грн., хоча фактично борг станом на 2 листопада 2007 року становив 12996,89 грн.

Вона, як відповідач була позбавлена можливості використати своє процесуальне право заперечити щодо вимог викладених заявником у заяві про заміну стягувача у судовому наказі, надавши суду відповідні пояснення, письмові докази, оскільки жодних судових повідомлень не отримувала.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про дату, час і місце засідання суду.

ТОВ " ФК "Кредит Капітал" та ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" повідомлені через підсистему "Електронний суд", що підтверджується звітами про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду від 22 березня 2024 року (а.с.64,65).

ОСОБА_1 повідомлена шляхом направлення рекомендованим листом судового повідомлення на її поштову адресу, зазначену в апеляційній скарзі, що підтверджується зворотним повідомленням про отримання поштового відправлення (а.с. 66). 17 березня 2024 року направила до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Зважаючи на зміст апеляційної скарги та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позиції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та відсутністю потреби у наданні усних пояснень учасника справи, явка якої до апеляційного суду є необов`язковою, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , яка не з`явилася в судове засідання, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутності учасників справи, то датою рішення є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України).

Відповідно до ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч., ч.1, 3, 5, 6, 13 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є необов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За наявної відповідної письмової заяви учасника справи, який не має електронного кабінету, та технічної можливості повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень з зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду ( ст.130 ЦПК України).

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (п.п1, 2 ч.2 ст.223 ЦПК України).

Матеріали справи містять лише копію судового повідомлення про призначення судового засідання на 9 грудня 2020 року, при цьому будь яких належних доказів отримання судового повідомлення боржником ОСОБА_1 (розписка, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, тощо) матеріали справи не містять, а тому у суду були відсутні підстави вважати, що остання була у встановленому законом порядку повідомленою про розгляд справи.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі, також відсутні посилання на аркуші справи про наявність таких доказів.

За таких обставин наявні підстави вважати, що судом першої інстанції не дотримані положення ч.5 ст.128 ЦПК України.

Тобто, боржник ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про місце, дату і час засідання суду судом першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No.2), №38789/04, параграф 23, ЄСПЛ, від 8 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судових розгляд становить фундаментальний принцип.

Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щодо мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, параграф 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Враховуючи наведене, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, що відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з наступного.

Установлено, що 11 лютого 2011 року Шевченківським районним судом м.Києва виданий судовий наказ №2н-1761/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 400025958 від 2 листопада 2007 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" у розмірі 75 410,61 грн.

Судовий наказ пред`явлений до виконання до Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ.

14 березня 2019 року відділом винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України " Про виконавче провадження", оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними.

27 березня 2018 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 6795 від 27 березня 2018 року, в результаті чого ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №400025958.

Звертаючись до суду з заявою представник ТОВ " ФК " Кредіт -Капітал" просив замінити стягувача в судовому наказі.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст.442 ЦПК України положеннями цієї статі застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10.

Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, вказувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

Забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у статті 129-1 Конститції України, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, рішення «Валерій Фуклєв проти України», заява 6318/03).

Наявність лише факту правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав ТОВ ФК "Кредит -Капітал " на виконання судового рішення, оскільки лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, головною метою якого є своєчасне та реальне виконання судового рішення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ ФК "Кредит -Капітал" про заміну сторони стягувача у судовому наказі.

Оскільки в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції, а суд апеляційної інстанції за результатами розгляду ухвалює нове судове рішення, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 9 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи: Публічне Акціонерне Товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача у судовому наказі.

Замінити стягувача Публічне Акціонерне Товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у судовому наказі №2н-1761/10, виданого Шевченківським районним судом м.Києва 11 травня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус