Справа № 203/1581/24
Провадження № 2/0203/943/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду надійшов вищезазначений позов.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За правилами альтернативної підсудності, встановленим ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно витягів з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1 .

Зареєстрованим місцем проживання позивачки є адреса: АДРЕСА_2 .

Звертаючись до суду з позовом до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, позивачка посилалась на те, що територіальну підсудність судових справ Іллічівського районного суду м.Маріуполя розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року №1/0/9-22 відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було змінено на Кіровський районний суд м.Дніпропетровська.

Вказане свідчить про наміри позивачки на подачу позову згідно правил альтернативної підсудності, встановлених ч.1 ст.28 ЦПК України, за місцем свого зареєстрованого проживання.

Поряд з цим, згідно позовної заяви та додатків до неї вбачається, що позивачка, як внутрішнього переміщена особа зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а відповідач за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про захист прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до п.2 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою КМУ від 22.09.2016 року №646, єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб це автоматизований банк відомостей, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які є внутрішньо переміщеними.

Таким чином, виходячи з положень ст.5 Закону України «Про захист прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Тобто, наявна в матеріалах справи довідка від 04.08.2022 року про взяття позивачки на облік, як внутрішньо переміщеної особи, є належним доказом того, що на момент її звернення до суду з позовом вона, як тимчасово переміщена особа, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Висновок про те, що довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи можна визнати документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування особи під час визначення підсудності розгляду справ, відповідає викладеним позиціям у постановах Верховного Суду від 29.07.2019 року у справі №409/2636/17, від 02.09.2019 року у справі №753/20939/17, провадження №61-12898св18.

Таким чином, вказана справа не підсудна Кіровському районному суду м.Дніпропетровська та відповідно до ч.1 ст.28, п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України підлягає передачі на розгляд за підсудністю за фактичним та зареєстрованим місцем проживання позивачки, як внутрішньо переміщеної особи, до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27,31,258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, передати на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.Ю.Казак