Справа № 489/1380/24
Провадження №2-н/489/317/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12 березня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшина Г.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Південна» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу з ОСОБА_1 за надані послуги з управління багатоквартирним будинком,

встановила:

В лютому 2024 року ТОВ «Керуюча компанія «Південна» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, відповідно до Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.02.2024, долученої до заяви про видачу судового наказу, вбачається, що кв. АДРЕСА_2 належить на праві власності: ОСОБА_1 1/3 частина, ОСОБА_2 1/3 частина, ОСОБА_3 1/3 частина.

У відповідності до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного та враховуючи, що ОСОБА_1 квартира, за місцезнаходженням якої надавались послуги з управління багатоквартирним будинком, належить на праві спільної часткової власності 1/3 частини, а власник несе тягар щодо утримання свого майна відповідно до розміру його частки у праві власності на таке майно, боржник не зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 - із заяви не вбачається безспірне виникнення або порушення права грошової вимоги, оскільки заявником заявлено вимогу про стягнення з боржника суми боргу за послуги з управління багатоквартирним будинком в повному обсязі (не зважаючи на те, що вона є власником лише частки квартири), суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України

Разом із тим, суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Південна» про стягнення боргу з ОСОБА_1 за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 12.03.2024.

Суддя Г.А.Микульшина