Справа № 752/6298/24
Провадження № 2-н/752/306/24
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

Заявник ТОВ «Інвестбудгаличина» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Дослідивши матеріали заяви та додатки до неї, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Так, пунктом 4-1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду становить 302,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається зокрема документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

До заяви про видачу судового наказу заявником долучено платіжну інструкцію № від 22.01.2024 про сплату судового збору у розмірі 302,80 грн. з призначенням платежу: «Сплата судового збору за подання заяв на видачу судового наказу».

Разом з тим, за результатами проведеної судом перевірки сплати та зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено відсутність підтвердження казначейства про сплату і зарахування до Державного бюджету України судового збору за вказаною вище квитанцією по даній справі № 752/6298/24. При цьому, з`ясовано, що судовий збір у розмірі 302,80 грн за платіжною інструкцією № від 22.01.2024 обліковується та приєднано до іншої справи №752/3312/24, по якій відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Так, відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім того, судом також встановлено, що вказані вище обставини вже розглядались судом у межах розгляду справи №752/5660/24, у якій суд встановив повторне звернення заявника ТОВ «Інвестбудгаличина» з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, до якої заявником було долучено платіжною інструкцією № від 22.01.2024, що свідчить про зловживання ТОВ «Інвестбудгаличина» процесуальними правами, шляхом подання однієї і тієї ж квитанції про сплату судового збору по різних справах.

Отже, заявником не надано належних доказів сплати судового збору, оскільки судовий збір було сплачено по іншій справі та, відповідно, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 160, 162, 163, 165, 166, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Слободянюк