Справа № 344/3556/24
Провадження № 2/344/1802/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 12 липня 2012 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилась дві дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У зв`язку з втратою взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і виконання подружніх обов`язків, спільне життя з відповідачем не склалося. Стосунки між сторонами поступово погіршувались, а з часом взагалі фактично припинилися. Останні два місяці проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає через протилежно різні погляди на життя, постійні непорозуміння та абсолютно протилежні характери їх обох. Позивачем зазначається, що на даний час діти проживають з матір`ю. Спору щодо їх місця проживання немає. Крім того з ОСОБА_2 досягнуто згоди щодо виховання та утримання дітей. Враховуючи наведене просить про розірвання шлюбу з відповідачем.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд позов задовольнити.

Відповідач подала до суду заяву, за змістом якої вимоги позову визнає та просить провести розгляд справи у її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії НОМЕР_1 від 17.10.2023 року сторони зареєстрували шлюб 12.07.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 46.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, Серії НОМЕР_2 від 01.04.2014 року, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі.

Згідно копії свідоцтва про народження, Серії НОМЕР_3 від 07.05.2019 року, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони по справі.

13.02.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про сплату аліментів та утримання дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О.І., зареєстрований в реєстрі за №137.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, можливість покладення судом в рішенні обов`язку збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення, суперечило б інтересам іншого із подружжя, та призвело б до порушення одного із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин, зокрема принципу вільної згоди та добровільності їх існування.

Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.07.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 46, розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Татарінова