Справа № 274/3424/23 Провадження № 2/0274/98/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
27.03.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретарів судового засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_3 , представником якої є ОСОБА_4 ,
провідшкодування матеріальної та моральної шкоди,
ОСОБА_3 звернулася з позовом, у якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_5 у якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 1 257,10 грн., у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 05.12.2022 р. о 12:00 ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці міського транспорту "Червона гора" по вул. Одеській, 44, у м. Бердичеві, виражався нецензурними словами на адресу ОСОБА_3 . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.01.2023 р. у справі № 274/204/23 ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні дрібного хуліганства по відношенню до ОСОБА_3 . Внаслідок цих неправомірних дій ОСОБА_5 було завдано моральну та матеріальну шкоду ОСОБА_6 , пережите нею моральне хвилювання призвело до погіршення стану здоров`я, що змусило її 13.01.2023 р. звернутися за наданням медичної допомоги та придбати медичні препарати та засоби на загальну суму 1 257,10 грн.
ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не довела обставин, на які посилається як на підстави позовних вимог.
Судом з`ясовано, що постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.01.2023 р. у справі № 274/204/23, яка набрала законної сили, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 9).
Зі змісту постанови вбачається, що 05.12.2022 р. о 12:00 ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці міського транспорту "Червона Гора" по АДРЕСА_1 , що є громадським місцем, виражався нецензурними словами на адресу громадянки ОСОБА_3 .
Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, розглядаючи справу, Суд виходить з того, що 05.12.2022 р. о 12:00 ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці міського транспорту "Червона Гора" по вулиці Одеській, 44, в м. Бердичеві, що є громадським місцем, виражався нецензурними словами на адресу громадянки ОСОБА_3 .
У якості підстав позову ОСОБА_3 посилається на те, що зокрема, внаслідок наведених вище неправомірних дій ОСОБА_5 пережите нею моральне хвилювання призвело до погіршення стану здоров`я, що змусило її 13.01.2023 р. звернутися за наданням медичної допомоги та придбати медичні препарати та засоби на загальну суму 1 257,10 грн.
Згідно з частиною першою статті 1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Тобто якщо ОСОБА_5 завдав шкоди ушкодженням здоров`я ОСОБА_3 , то він зобов`язаний відшкодувати їй придбання ліків.
ОСОБА_3 13.01.2023 р., 16.01.2023 р., 14.02.2023 р. було придбано ліки та засоби для їх застосування на загальну суму у розмірі 1 257,10 грн., що підтверджується фіскальними чеками Аптеки № 9 м. Бердичева (а. с. 14).
Разом з тим, дії ОСОБА_5 , на які посилається ОСОБА_3 як на підстави завдання шкоди ушкодженням її здоров`я, мали місце 05.12.2022 р., а за наданням медичної допомоги ОСОБА_3 звернулась лише 13.01.2023 р., про що вона сама зазначає у позовній заяві та що підтверджується записом від 13.01.2023 р. у її медичній картці амбулаторного хворого № 0117 (а. с. 11).
Будь-яких доказів, що таке звернення відбулось саме через дії ОСОБА_5 05.12.2022 р., а не через будь-які інші події, які відбулись за період з 05.12.2022 р. по 13.01.2023 р., ОСОБА_3 не подала.
За таких обставин Суд вважає, що ОСОБА_3 не довела, що через дії ОСОБА_5 05.12.2022 р. їй було завдано шкоду ушкодженням її здоров`я.
Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_3 в частині вимоги про стягнення на її користь у якості відшкодування матеріальної шкоди грошових коштів у розмірі 1 257,10 грн. необхідно відмовити.
Щодо відшкодування моральної шкоди.
Частиною першою, пунктами 2 та 3 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Суд погоджується з твердженням ОСОБА_3 у позовній заяві про те, що внаслідок образливих нецензурних висловлювань в громадському місці ОСОБА_5 на її адресу їй було завдано моральну шкоду, так як така протиправна поведінка ОСОБА_5 , поза розумним сумнівом, викликає душевні страждання, тобто завдає моральної шкоди.
Відповідно до частин третьої п`ятої статті 23 Цивільного кодексу України що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 , враховуючи наведені у попередньому абзаці положення законодавства України, у тому числі вік ОСОБА_5 (1956 р.н.), Суд вважає, що цей розмір має становити 3 000,00 грн., тобто позов в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 151,52 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн.
3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 151,52 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 01.04.2024 р.