справа № 758/1619/20
головуючий у суді І інстанції Анохін А.М.
провадження № 22-ц/824/2509/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року

за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з урахуванням вже сплачених аліментів у розмірі 21 096 грн 50 коп., починаючи з 10 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 840 грн 80 коп.

Указане рішення набрало законної сили 24 травня 2021 року.

20 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, у якій вона просила суд змінити рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року та виключити із описової, мотивувальної та резолютивної частин указаного рішення слова: «з урахуванням вже сплачених аліментів у розмірі 21 096 грн 50 коп.».

Заява обґрунтована тим, що в кінці серпня 2023 року після листування з державною виконавчою службою, державний виконавець повідомив ОСОБА_2 , що відповідач заперечує наявний борг за періоди до ухвалення рішення про стягнення аліментів на її користь.

Під час ознайомленні з матеріалами справи заявник виявила копії платіжних документів, які надав відповідач суду про сплату у березні-грудні 2020 року та січні, березні-червні 2021 року, шляхом банківських переказів на її банківську картку № НОМЕР_1 , аліментів на утримання дитини у загальному розмірі 21 096 грн 50 коп.

Оскільки коштів заявник не отримувала, то на її думку, квитанції є підробленими.

Зазначає, що з приводу використання відповідачем сфальсифікованих банківських квитанцій з корисливою метою заволодіння коштами, які він повинен був сплатити в якості аліментів на утримання дитини, заявник звернулася з заявою про скоєння злочину до Подільського УП ГУ НП у місті Києві.

З підстав фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у цій справі, заявник звернулася до суду з цією заявою.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала мотивована тим, що наведені заявником обставини не є нововиявленими та не спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що до заяви про перегляд рішення долучено суду першої інстанції оригінали виписок АТ «Укрсиббанк», який обслуговує банківський рахунок позивача № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ), до якого підв`язана банківська картка № НОМЕР_4 , щодо руху коштів за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року та з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року.

Зазначені банківські виписки підтверджують те, що ОСОБА_1 не отримувала від відповідача 21 096 грн 50 коп. аліментів у 2020 році і першій половині 2021 року, на які суд першої інстанції посилається у своєму рішенні від 13 квітня 2021 року

Також заявник вказує, що суд першої інстанції у своєму рішенні використовував копії квитанцій, які суперечать оригіналу банківських виписок від 22 серпня 2023 року.

Апелянт зазначає, що у оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не навів жодної мотивації, чому беруться до уваги копії квитанції відповідача, і не були враховані оригінали банківських виписок від 22 серпня 2023 року, надані позивачем.

На думку апелянта, матеріалами справи підтверджені факти того, що відповідач весь час діяв недобросовісно, на шкоду інтересам позивача і інтересам своєї дитини, а саме: не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї; ухилявся від участі в утриманні дитини, через що аліменти на її утримання стягуються у примусовому порядку; позбавляв позивача та їх спільну дитину протягом більш ніж трьох років можливості користуватися спільно нажитим майном - квартирою, в якій ще у 2020 році змінив замки від вхідних дверей.

Від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Пасько С.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Негода К.О. у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Пасько С.А. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною 2 статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Тлумачення пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: 1) існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 2) є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа «Пономарьов проти України» (CASE «PONOMARYOV v. UKRAINE»), рішення від 03 квітня 2008 року).

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

У своїй заяві ОСОБА_2 посилається на те, що обставинами, які є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленим обставинами є те, що вона не отримувала сплачені відповідачем грошові кошти на утриманні дитини за період березень-грудень 2020 року та січень, березень-червень 2021 року у загальному розмірі 21 096 грн 50 коп., а надані відповідачем квитанції є підробленими, про що заявнику стало відомо у кінці серпня 2023 року після листування з державною виконавчою службою.

Разом з тим, вказані доводи апелянта спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що відповідач подав відзив на позовну заяву про стягнення аліментів від 19 лютого 2021 року до якого долучені квитанції про сплату аліментів позивачу за період квітень 2020 року - січень 2021 року (а.с. 25-28). Вказаний відзив був направлений позивачу, що підтверджується квитанцією відділення поштового зв`язку (а.с. 31).

Також відповідачем до матеріалів справи додані квитанції про здійснення касової операції від 24 лютого 2021 року та від 22 березня 2021 року з призначенням платежу «сплата аліментів», копії яких отримано позивачем, про що свідчить її підпис на вказаних документах (а.с. 45,46).

З протоколу судового засідання від 13 квітня 2021 року вбачається, що представником відповідача зазначено, що разом із відзивом на позов позивачу були направлені докази, що аліменти виплачувалися їй з лютого 2020 року. Представник позивача не заперечував проти таких обставин. Позивач у судовому засіданні 13 квітня 2021 року зазначила, що аліменти виплачувалися, окрім одного місяці, оплата була з березня. На запитання головуючого судді, чи ознайомилася позивач з матеріалами справи, остання надала стверджувальну відповідь (а.с. 48).

Тобто обставини, на які посилається ОСОБА_2 у своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, обговорювалися сторонами у судовому засіданні 13 квітня 2021 року під час розгляду справи судом першої інстанції.

Однак, позивачем не обґрунтовано, чому докази, що було долучено до заяви про перегляд рішення, а саме: оригінали виписок АТ «Укрсиббанк щодо руху коштів за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року та з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, - були недоступні для неї під час розгляду справи судом першої інстанцій та чому у неї не було об`єктивної можливості представити ці докази суду першої інстанції, враховуючи те, що ОСОБА_2 є учасником справи та саме на її банківський рахунок відповідач здійснював переказ грошових коштів на утримання дитини, а тому їй достеменно мало бути відомо, чи надійшли на її рахунок такі грошові кошти.

Таким чином, обставини вказані у заяві ОСОБА_2 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, - не є нововиявленими відповідно до статті 423 ЦПК України та зводяться до незгоди заявника із судовим рішенням у частині стягнення аліментів «з урахуванням вже сплачених аліментів у розмірі 21 096 грн 50 коп.».

Також апеляційний суд зауважує, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 02 квітня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська