Справа № 645/6094/23
Провадження № 2-о/645/17/24

РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2024 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: заявник ОСОБА_1 , представник заінтересованої особи не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Міністерство освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення та зобов`язати вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова з заявою звернулась ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти і науки України, про встановлення факту, що має юридичне значення, згідно якої просила суд підтвердити факт її навчання в Луганському політехнічному коледжі у період з 01 вересня 1991 року по 02 липня 1993 року і виконання навчального плану денної форми навчання за спеціальністю «Правознавство» та зобов`язати Міністерство освіти та науки України видати їй дублікат диплому НОМЕР_1 від 02 липня 1993 року та виписки до нього зі зміненим прізвищем з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » та внести відповідні відомості до Єдиної державної електронної бази з питань освіти. В обґрунтування заяви посилаєтьсяна те, що у 1993 році заявник закінчила Луганський політехнічний коледж у м. Луганськ та отримала диплом НОМЕР_1 від 02 липня 1993 р. При видачі диплому було допущено помилку у прізвищі при перекладі з російської на українську мову. Прізвище зазначено як « ОСОБА_4 », тоді як згідно з ОСОБА_5 про середню освіту її прізвище « ОСОБА_6 ». Оригінал диплому та виписки до диплому має у наявності. Її свідоцтво про народження видано російською мовою у 1972 році, паспорт на прізвище ОСОБА_6 був замінений у 1996 році, на підставі свідоцтва про шлюб з громадянином ОСОБА_7 від 17 серпня 1996 р. НОМЕР_2 , актовий запис № 335, тому дошлюбне прізвище можна встановити лише за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2016 року про розлучення з громадянином ОСОБА_7 та атестатом про середню освіту. На сьогоднішній день навчальний заклад Луганський політехнічний коледж знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Луганськ, тому звернутися за отриманням архівних відомостей є неможливим. Заявник є внутрішньо переміщеною особою та проживає у м. Харків, місце реєстрації за довідкою ВПО. Заявник двічі письмово зверталася до Міністерства науки та освіти України з проханням виправити помилку у прізвищі в дипломі НОМЕР_1 від 02 липня 1993 року, виданим Луганським політехнічним коледжем на підставі наявних у заявника оригіналу документа про освіту та виписки до нього. Відповіді на звернення були надані 20.07.2023р. та 18.09.2023 р. У відповідях МОН посилається на «Порядок замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка», затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від березня 2015 року № 249, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2015 р. за № 493/26938 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 02 листопада 2020 року № 1351, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 грудня 2020 р. за № 1249/35532 та зазначає, що згідно з Порядком за підтвердженням факту отримання вищої освіту заявнику необхідно звернутися до суду. Диплом є необхідним для підтвердження факту наявності страхового стажу ( 2 роки) в органах Пенсійного фонду України при оформленні пенсійної справи у майбутньому.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.11.2023 року заяву залишено без руху. Надано заявнику строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали на усунення зазначених недоліків заяви.

13.11.2023 року від заявника надійшла заява про усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 08.11. 2023 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою, призначено судове засідання.

12.12.2023 року відпредставника зацікавленої особи Міністерства освіти і науки України Кравець А.О. надійшов Відзив на заяву, відповідно до якого представник зазначає, що Міністерство не погоджується з вимогою заявника щодо видання дублікату диплому та виписки до диплому із зміненим прізвищем, оскільки відповідно до закону «Про вищу освіту» документ про вищу освіту видається закладом вищої освіти. Міністерство освіти і науки України не замовляє, не виготовляє та не видає документи про вищу освіту. Відповідно до Порядку замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.03.2015 №249, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 травня 2015 р. за № 493/26938 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 02.11.2020 № 1351, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 грудня 2020 р. за №1249/35532), дублікати документа про вищу освіту та додатка до нього виготовляються та видаються за письмовою заявою особи, на ім`я якої було видано документ про вищу освіту, що подається нею особисто або через уповноваженого представника до закладу освіти, що видав документ про вищу освіту. Якщо заклад освіти, що видав документ, реорганізовано шляхом приєднання, злиття чи ліквідації, заява подається його правонаступнику. У разі відсутності правонаступника закладу освіти, що припинився, а також якщо заклад освіти не проводить освітню діяльність (анульовано ліцензію на здійснення освітньої діяльності, заклад освіти не переміщено з населеного пункту, що розташований на непідконтрольній українській владі території, заява подається до Міністерства освіти і науки України, який визначає заклад освіти, що створює в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі ЄДЕБО) замовлення, виготовляє та видає особі документ (дублікат документа) про вищу освіту відповідно до цього Порядку. Замовлення на формування інформації, що відтворюється в дублікаті документа про вищу освіту, створюється закладом освіти на основі інформації, що міститься в ЄДЕБО та підтверджує факт видачі документа про вищу освіту. Отримати інформацію стосовно документа про освіту, що міститься в Реєстрі документів про освіту Єдиної державної електронної бази з питань освіти, у разі здобуття вищої освіти після 2000 року, можна в Державному підприємстві «Інфоресурс» за посиланням: https://www.inforesurs.gov.ua . Якщо інформації про факт видачі документа про вищу освіту, дублікат якого замовляється, немає в ЄДЕБО, та недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви закладу вищої освіти, відповідальна особа закладу освіти завантажує у замовлення рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти із зазначенням номера судової справи, форми та дати судового рішення або офіційний лист відповідного уповноваженого органу, яким підтверджено факт проставлення штампа «Apostille» або вчинення консульської легалізації.

04.01.2024 року від представника зацікавленої особи Міністерство освіти і науки України ОСОБА_8 , надійшли письмові пояснення, відповідно до яких Міністерство здійснює лише організаційні та наглядові функції у сфері освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності та не має повноважень щодо підтвердження факту здобуття освіти ОСОБА_1 у Луганському політехнічному коледжі. Станом на 1993 рік Луганський політехнічний коледж (правонаступник Ворошиловградського політехнікуму сільського господарства) перебував у підпорядкуванні Міністерства сільського господарства України, а не - Міністерства освіти України (тодішнє найменування попередника МОН). Просять суд постановити законне та обґрунтоване рішення за умови зміни ОСОБА_1 прохальної частини заяви - на встановлення факту належності їй диплома.

16.02.2024 року від заявника надійшла Заява про уточнення вимог, відповідно до якої заявник просить суд про встановлення факту, що диплом, виданий Луганським політехнічним коледжем серія НОМЕР_1 від 02 липня 1993 р. та виписка до нього, видані на ОСОБА_2 - належать ОСОБА_1 та підтверджують факт здобуття відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти. Вимогу щодо покладення зобов`язання на Міністерство освіти та науки України видати заявнику дублікат диплому НОМЕР_1 від 02 липня 1993 року та виписки до нього зі зміненим прізвищем з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » та внесення відповідних відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти виключила з вимог заяви.

В судовому засіданні заявник заяву про встановлення факту підтримала, просила задовільнити. В подальшому 13.03.2024 року від заявника ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та задоволення уточненої заяви.

Представник заінтересованоїособи ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, просив про розгляд справи за відсутності представника зацікавленої особи та при винесення рішення урахувати письмові пояснення Міністерства освіти і науки України.

За таких обставин, в силу частини першої статті 223 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»), суд приходить до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинствасправи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження, виданого російською мовою - ОСОБА_2 родилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво, серії НОМЕР_3 ).

Між тим, відповідно до Атестату про середню освіту серії НОМЕР_4 , прізвище заявника зазначено, як « ОСОБА_6 ».

02 липня 1993 року ОСОБА_2 отримала Диплом з відзнакою НОМЕР_1 про закінчення Луганського політехнічного коледжу за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію «юрист», реєстраційний № 15905 та виписку до Диплому НОМЕР_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією диплома та оригіналом диплому, що знаходиться у заявника.

17 серпня 1996 р. ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу прізвище дружині змінено на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 .

Згідно копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.01.2016 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 було розірвано.

Отже, всудовому засіданні достовірно встановлено, що 02 липня 1993 року Диплом з відзнакою НОМЕР_1 про закінчення Луганського політехнічного коледжу за спеціальністю «Правознавство» та здобуття кваліфікацію «юрист», реєстраційний № 15905 та виписку до Диплому НОМЕР_1 ,виданий на ім`я ОСОБА_2 , отримала ОСОБА_3 (у шлюбі ОСОБА_9 ).

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. (п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України)

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям , по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.1 ст.315 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявник у своїй заяві зобов`язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18 дійшла висновку, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно з п.12 Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Згідно ч.ч.1, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй Диплому НОМЕР_1 від 02 липня 1993 року про закінчення Луганського політехнічного коледжу за спеціальністю «Правознавство», кваліфікація «юрист», реєстраційний № 19509 та Додатку до Диплома НОМЕР_1 від 02 липня 1993 року, через допущення помилки у написанні прізвища « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_6 ».

Згідно ч. 1 статті 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Як було встановлено вище, встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі можливе лише, якщо прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження особи, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В свою чергу, судом було встановлено, що в Дипломі НОМЕР_1 від 02 липня 1993 року та Додатку до Диплома не вірно зазначено прізвище заявника, а саме « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_6 », вказані дані не збігаються з даними, які зазначені у свідоцтві про народження та Атестату про середню освіту від 17.06.1989 року, а отже заява про встановлення факту належності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , про належність Диплому НОМЕР_1 від 02 липня 1993 року про закінчення Луганського політехнічного коледжу за спеціальністю «Правознавство», кваліфікація «юрист», реєстраційний № НОМЕР_7 та виписки до нього, виданих на ім`я « ОСОБА_2 » підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 247, 293, 315, 318 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Міністерство освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення та зобов`язати вчинити певні дії задовільнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 »), ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , диплому НОМЕР_1 від 02 липня 1993 року про закінчення Луганського політехнічного коледжу за спеціальністю «Правознавство», кваліфікація «юрист», реєстраційний № НОМЕР_7 та виписки до нього, виданого - ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1

Заінтересована особа: Міністерство освіти і науки України, , адреса: 01135, м.Київ, пр-т Берестейський,10.

Повний текст рішення складено до 29.03.2024 року.

Головуючий суддя: І.В.Ульяніч