РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2024 р. Справа № 597/134/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Торської І.В.

за участі секретаря судового засідання - Лопушняк З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В обгрунтування своїх вимог, заявниця посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23.12.2000 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) в колгоспі "Зоря", розміром 2,32 умовних кадастрових гектарів, яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0149748 від 17.12.1996 року. Однак перешкодою в реалізації заявниці її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, оскільки у вищевказаному сертифікаті прізвище батька зазначено " ОСОБА_4 ", що не відповідає його прізвищу " ОСОБА_4 ", яке зазначене у свідоцтві про його смерть. Просить встановити юридичний факт про те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , встановити юридичний факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ТР № 0149748, виданого 17.12.1996 року на ім`я ОСОБА_3 та встановити юридичний факт прийняття ОСОБА_1 , спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 20.02.2024 року суддя Торська І.В. відкрила провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник заявниці надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності та відсутності заявниці, просить заяву задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак у судовому засідання, яке було призначено на 12.03.2024 року, щодо встановлення таких фактів не заперечив.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23.12.2000 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) в колгоспі "Зоря", розміром 2,32 умовних кадастрових гектарів яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0149748 від 17.12.1996 року.

У вищевказаному сертифікаті прізвище батька заявниці зазначено " ОСОБА_4 ", що не відповідає його прізвищу " ОСОБА_4 ", яке зазначене у свідоцтві про його смерть.

Представником заявниці 19.01.2024 року скеровано до ГУ Держгеокадастру Тернопільській області адвокатський запит №1/24, у відповіді на який від 25.01.2024 року №29-19-0.2133-386/2-24 вказаний орган повідомив, що виправити помилку допущену у сертифікаті на право на земельну частку (пай) можливості позбавлений. Крім цього, у повторному свідоцтві про народження заявниці, серії НОМЕР_2 від 07.02.2023 року, у графі батько зазначено ОСОБА_3 . Однак, у свідоцтві про укладення заявницею шлюбу, серії НОМЕР_3 від 08.05.1988 року, її дошлюбне прізвище зазначено як " ОСОБА_4 ". Таким чином у заявниці відсутня можливість підтвердити родинні зв`язки з померлим батьком, через вищевказані розбіжності.

Заявниця з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася 06.11.2023 року із відповідною заявою до Заліщицької державної нотаріальної контори.

Однак, нотаріусом при вивченні документів, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, встановлено розбіжності у зазначенні прізвища спадкодавця у свідоцтві про його смерть та свідоцтві про укладення шлюбу завницею. Також нотаріусом виявлено, що у документах, а саме сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії ТР №014974, зазначено прізвище " ОСОБА_4 " замість " ОСОБА_4 ". Крім цього, нотаріус вважає недоведеним факт прийняття спадщини заявницею, враховуючи наявність довідки Угриньківського старостинського округу, у якій відсутні дані про місце реєстрації заявниці з померлим батьком на момент його смерті. Тому, нотаріусом відповіддю №509/02-14 від 06.11.2023 року рекомендовано заявниці звернутися до суду з метою вирішення даних питань по суті.

Таким чином, внаслідок відсутності можливості встановити родинні відносини між заявницею та батька перешкоджає заявниці в реалізації її майнових та немайнових прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлений факт, родинних відносин між фізичними особами.

Суд приходить до безсумнівного висновку, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 .

Також, померлому батьку заявниці належав сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ТР №0149748, виданого 17.12.1996 року на ім`я ОСОБА_3 .

Для подальшої можливості успадкування цієї земельної ділянки заявниці необхідно встановити факт, що Державний сертифікат на право на земельну частку (пай) дійсно належав її батьку ОСОБА_3 , адже його прізвище в ньому і в свідоцтві про смерть різняться.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ст.315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання правовстановлюючих документів в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Факт належності ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0149748 від 17.12.1996 року стверджується довідкою Угриньківського старостинського округу №19-20/13-156 від 31.07.2023 року.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючих документів в адміністративному порядку неможливо.

Факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів

В той же час, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви в частині встановлення юридичного факту прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , виходячи з наступного:

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦКУкраїна).

За правилами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч. 1, 3ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця просить також встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки вона проживала без реєстрації із батьком на момент його смерті в одному будинкику, та фактичко вступила в управління спадковим майном, що можуть підтвердити свідки.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що заявниця проживала з померлим батьком в одному будинку та після його смерті та займалася його похованням.

Однак, даний факт не знайшов свого підтвердження матеріалами справи.

Крім того, відповідно до довідки №19-20/13/156 виданої 31.07.2023 року Угриньківським старостинським округом виконавчого комітету Заліщицької міської ради, разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на момент його смерті проживав та був зареєстрований син ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що заявниця названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи заявниця звернулася із відповідною заявою про прийняття спадщини до Заліщицької державної нотаріальної контори тільки 06.11.2023 року.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Юридична необізнаність заявниці щодо строку та порядку прийняття спадщини, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які ОСОБА_1 посилалася у своїй заяві не знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги, щодо прийняття нею спадщини.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263, 264, 265, 315,316, 318 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 .

Встановити юридичний факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ТР №0149748, виданого 17.12.1996 року на ім`я ОСОБА_3 .

У задоволені решти заявлених вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель, АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 01.04.2024 року.

Суддя Ірина ТОРСЬКА