Справа № 188/1876/23
Провадження № 2/188/321/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Місюри К.В.

при секретарі Лисяк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ- БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до Петропавлівського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог зазначив , що 23.09.2021 року ОСОБА_1 ( далі відповідач) приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети Заяви про приєднання до Умові та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

На суму фактично використаного кредитного ліміту Банк нараховує відсотки. Які нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків.

АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачу кредит( становив кредитний ліміт) у розмірір , відповідно до договору.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

При укладанні Договору сторони керувались ч.1, 2 ст.205 ЦК України, відповідно до якої правочин може вчинятися усно , або в письмовій (електронній ) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин , для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим . якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків .

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 22.08.2023 р. має заборгованість 11 321,56 грн. , яка складається з наступного:

- 7 188,03 грн. заборгованість за кредитом ;

- 4 133,53 грн. заборгованість за відсотками.

Розрахунок суми заборгованості додається.

Просить суд стягнути з відповідача на користь вищезазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 2684 ,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згоден на прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував оформлення кредиту, посилаючись на те , що у нього були викрадені документи ( а саме паспорт та код), і можливо ними невідома особа скористалася для оформлення кредиту від його імені .

Вивчивши матеріали справи , вислухавши відповідача, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено угоду про надання банківських послуг , що підтверджується анкетою заявою та паспортом споживчого кредиту від 23.09.2021 року.

У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань, згідно розрахунку позивача суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем числиться вищезазначена сума заборгованості, а саме : 11 321,56 грн.

Суд не може взяти до уваги в якості доказів позицію відповідача про те , що він не укладав зазначену угоду з банком, оскільки банком надано суду фотодокументи оформлення саме відповідачем особисто (скріншот зображення), зазначеного кредиту від 23.09.2021 р.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (суму, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, а саме заборгованість за простроченим тілом кредиту та відсотками.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Таким чином , суд вважає, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в частині стягненню з відповідача заборгованості за основною сумою кредитного боргу та процентів .

Також, суд дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідача.

На підставі викладеного , керуючись ст. 4, 81, 141, 263- 265, 280- 283 ЦПК ,

ст. ст. 3, 526, 527, 551 , 1054 ЦК України суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований та мешкає : АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства «Акцент-Банк», рах.№ НОМЕР_2 , , МФО№307770( 49074, м.Дніпро, вул. Батумська,буд.11) заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.09.2021 року у розмірі 11 321,56 грн.(одинадцять тисяч триста двадцять одна гривня 56 коп.) станом на 22.08.2023 року , яка складається з наступного :

- 7 188,03 грн. заборгованість за кредитом ;

-4 133,53 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 2684,00 грн.( дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра