Справа №295/1888/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Зосименко О.М.,

з участю секретаря с/з Стелюти М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення витрат на лікування, виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника,

установив:

Позивач звернувся до суд із вказаним позовом в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на свою користь витрат на лікування померлої ОСОБА_2 у розмірі 2 391 грн.90 коп. та на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 24 500 грн., та судові витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу, яку позивач очікує понести в розмірі 8000грн.

В обґрунтування позову вказує, що 11.10.2021 року близько 09 год. 55 хв., в м. Баранівка, Баранівського р-н., Житомирської обл.., відбулась дорожньо-транспортна пригода у якій водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної ДТП, велосипедист ОСОБА_2 , госпіталізована до КНП «Обласна лікарня», де від отриманих травм померла. Відкрито кримінальне провадження №0000687 за ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Відповідачу надіслано заяву про виплату позивачу витрат на поховання, як особі яка понесла такі витрати.

У відзиві на позов, ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» заперечила щодо позовних вимог, вказавши, що позовні вимоги є необгрунтованими та передчасними, оскільки строк для прийняття страховиком рішення щодо сплати страхового відшкодування припиняється до дати набрання рішенням в такій справі/провадженні законної сили та повідомлення про даний факт Страховика. Також зазначила, що вина особи поки-що не доведена, оскільки відсутній вирок, що унеможливлює визнати даний випадок страховим та сплатити страхове відшкодування, позов подано передчасно. Витрати на лікування відшкодовуються лише особі, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП, а не позивачу. Позивач не надав належних належних доказів понесення витрат на встановлення пам`ятника.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.10.2021 року близько 09 год. 55 хв., в м. Баранівка, Баранівського р-н., Житомирської обл.., відбулась дорожньо-транспортна пригода у якій водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної ДТП, велосипедист ОСОБА_2 , госпіталізована до КНП «Обласна лікарня», де від отриманих травм померла.

Відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , застрахована згідно полісу №АР/1081716 у ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 12.10.2021р. зареєстровано кримінальне провадження №0000687 за ч. 2 ст. 286 КК України. Обвинувальний акт скеровано до суду та ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 10.08.2023р. суджове провадження зупинено. Рішення у даному кримінальному проваджені (у формі вироку, ухвали суду чи постанови слідчого про закриття кримінального провадження) не прийнято. Доказів протилежного суду не надано.

Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19.10.2021р. серії НОМЕР_2 .

13.01.2023р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування пов`язаного з витратами на лікування ОСОБА_2 в сумі 2391,90 грн. та заявою про виплату страхового відшкодування пов`язаного з витратами на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника в сумі 24 500 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого.

Матеріали судової справи не містять жодних доказів про наявність у діях ОСОБА_2 того чи іншого.

Крім цього, відповідно до ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2011 року у справі №6- 208св10 під справою, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства мається на увазі справа, порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом. Порушення кримінальної справи органами досудового слідства не є підставою для зупинення провадження у справі.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування.

Верховний Суд України 03.12.2014, при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Враховуючи наведене, доводи відповідача, що позов є передчасним до встановлення вини водія та набрання законної сили вироком суду та зважаючи, що фактична відмова «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивача на отримання страхового відшкодування.

Правову позицію про те, що відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та невиплата страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження порушує право позивача на отримання страхового відшкодування, з огляду на те, що обов язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, а тому вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування, викладено у постановах Верховного Суду від 21.04.2022 р. у справі ява № 447/2222/20, від 15.08.2023 року у справі №513/730/21.

Разом з тим, до сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно ч.4 ст.27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Як встановлено судом, 13.01.2023р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із повідомленням про ДТП, до повідомлення надав: заяви на виплату страхового відшкодування (3 шт); нотаріально завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (1 арк); завірені ОСОБА_4 копії паспорта та ІПН ОСОБА_4 ; завірену копію довіреності від ОСОБА_1 на ОСОБА_4 на право одержання відшкодування (1арк); завірені ОСОБА_1 копії паспорту та ІПН ОСОБА_1

13.01.2023р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування пов`язаного з витратами на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника в сумі 24 500 грн.

До заяви надав: оригінал товарного чеку від 20.10.2022 року на суму 24500,00 грн - витрати на виготовлення та спорудження пам`ятника (І арк.); оригінал договору № 89 від 08.08.2022 року на виготовлення та монтування комплекту гранітного (І арк.); інформація про реєстрацію ФОП ОСОБА_5 , фото пам`ятника ОСОБА_2 (І арк.).

17.01.2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про доручення документів, а саме: копії витягу з ЄРДР №0000687, копії висновку експерта № 1028.

Листом від 25.01.2023р. ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» повідомила про необхідність надати відомості про склад сім`ї загиблої, інформацію про чоловіка та дітей загиблої ОСОБА_2 , документи, що підтверджують витрати, понесені ОСОБА_1

08.02.2023р. у відповідь на лист ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про доручення документів, а саме: копії обвинувального акту.

Матеріали справи містять копію договору №89 від 08.08.2022 року на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника і копію товарного чеку від 20.10.2022 року на суму 24 500 грн., фото пам`ятника, які були долучені до заяви про виплату від 13.01.2023р.

Твердження відповідача що не підтверджено документально витрати на спорудження надгробного пам`ятника, не заслуговує на увагу суду з огляду на наступне.

Ввідповідно до п. 15 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які розглядають розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів ( надання послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з прийому готівки для подальшого її переказу, зобов`язані надавати купівлю товарів (послуг) за його вимогою чек, вкладну або інший листовий документ, що засвідчує передачу права власності на них. від продавця до покупця з виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів".

Оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, у випадках, передбачених Законом про РРО, є правомірним. Водночас, якщо форма і зміст фіскального чека, розрахункової квитанції та інших розрахункових документів, надання покупці яких є обов`язковим, визначено Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядок подання звітності, пов`язаної з використанням книги обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), то форму і зміст товарного чека на сьогодні законодавчо не визначено. Таким чином, суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки вільної форми, у зв`язку з вищевстановленим, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено понесені витрати на спорудження надгробного пам`ятника розміром 24 500 грн., а тому вказані витрати підлягають стягненню з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

В частині позовних вимог щодо страхового відшкодування витрат на лікування ОСОБА_2 у відповідності до положень статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов до наступного висновку.

13.01.2023р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування пов`язаного з понесеними ним витратами на лікування ОСОБА_2 в сумі 2391,90 грн. До заяви надано: оригінали фіскальних чеків на суму 2391,90 грн., копію посмертного епікрізу.

Згідно пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Статтею 23 цього Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Отже, витрати, пов`язані із лікуванням потерпілого відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону якими є особи, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Право вимоги на відшкодування витрат, які поніс позивач на лікування покійної ОСОБА_2 , потерпілої від ДТП, у нього настає відповідно до статей 23, 1166 ЦК України до особи, заподіювача шкоди, яким є ОСОБА_3 , у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» витрат на лікування покійної ОСОБА_2 , понесених позивачем.

Аналогічна правова позиція, що витрати на лікування відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону якими є особи, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу висловлена у постановах Верховного Суду від 12.09.2018р. у справі № 712/1503/17-ц, від 26.01.2022 по справі № 149/1134/20.

При зверненні до суду із даним позовом позивач не сплачував судовий збір, так як відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про відшкодування шкоди заподіяної зокрема ушкодженням здоров`я.

При зверненні до суду із даним позовом підлягав до сплати судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог суд стягує судовий збір з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» пропорційно до задоволених вимог в дохід держави у сумі 1102,19 грн.

В частині вимог щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07. 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як встановлено судом, представником позивача разом з позовом подано: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №Ж 985 від 26.12.2022р., укладений між адвокатським об`єднанням "Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» та ОСОБА_1 , Додаток від 17.05.2023р. до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж 985 від 26.12.2022 р., довіреність на представлення інтересів видану на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ордер виданий адвокатським об`єднанням "Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч`виданий адвокату Стефському В.І на представлення інтересів ОСОБА_1 та детальний розрахунок наданих послуг від 05.09.2023р., за яким здійснено: Правовий аналіз наявних доказів (документів) по справі - 1 год. - 2000грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулюють відносини між позивачем та відповідачем, формування правової позиці по веденню справи і вибір стратегії - 1 год - 2000грн.; написання, підготовка, копіювання та надсилання позовної заяви з додатками в суд (в т.ч. сторонам) - 2 год. - 4000гр., а всього 4 год. - 8 000 грн.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (аналіз документів, опрацювання судової практики разом із законодавчими нормами, написання, підготовка, копіювання та надсилання позовної заяви з додатками в суд (в т.ч. сторонам) принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання додаткових пояснень і документів та значимості таких дій у даній справі, суд дійшов висновку про обґрунтований розмір наданої правничої допомоги у сумі 6 000 грн., та зважаючи часткове задоволення позовних вимог суд стягує з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 460 грн. (6000х91%:100) пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 24 500 грн.,

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь держави судовий збір у розмірі 1102,19 грн.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 460 грн.

В решті вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, ).

Суддя О.М. Зосименко