Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1042/24
Провадження № 2/553/825/2024
У Х В А Л А

Іменем України

01.04.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ткачук Ю.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» про стягнення заборгованості із заробітної плати, суми компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ Будівельно-монтажне управління «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ», в якій позивач просить суд стягнути з останнього невиплачену заробітну плати за період з червня 2023 року по грудень 2023 року включно в сумі 180161,29 грн, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 32219, 25 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (за шість місяців) в сумі 167999,49 грн та 20000,00 грн завданої моральної шкоди.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, встановлено, що позовна заява подана з порушенням ст. ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачено. У свою чергу позивач посилається на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 1 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору підчас розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позовна заява містить декілька вимог: невиплачена заробітна плата за період з червня 2023 року по грудень 2023 року включно в сумі 180161,29 грн, компенсація за невикористану відпустку в розмірі 32219, 25 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (за шість місяців) в сумі 167999,49 грн та 20000,00 грн завдана моральна шкода.

На підставі статті 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17 вересня 1992 року N 2614-XII «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, відповідно до пп. 2.2.8, 2.2.12 п. 2.2 вказаної Інструкції до складу фонду додаткової заробітної плати входять суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством.

Таким чином, за звернення до суду із позовною вимогою про компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, компенсацію за невикористану відпустку, судовий збір сплаті позивачем не підлягає з урахуванням вищезазначеної пільги.

В силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач також звільнений і від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати.

Звертаючись до суду з позовом позивач вказує на п.1 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як підставу для звільнення від сплати за подання даного позову.

Водночас статтею 5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду від 21.12.2019 (справа №243/10489/17-ц ) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, як і на стягнення моральної шкоди.

Отже, позивачка звільнена від сплати судового збору лише за подання позову щодо стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням виплати, грошової компенсації за невикористану відпустку, які входять до складу фонду оплати праці, а тому при пред`явленні зазначених вимог позивачі звільняються від сплати судового збору.

Разом з тим, вимогою є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (за шість місяців) в сумі 167999,49 грн.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку по заробітній платі за весь час затримки розрахунку є вимогою майнового характеру, а отже, судовий збір має сплачуватись на загальних підставах у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2024 року - 3028 гривень.

З наведеного вбачається, що позивачка звернулася до суду із вимогою майнового характеру, яка підлягає справлянню судовим збором.

Відтак позивачці слід надати суду докази сплати нею судового збору у розмірі: 1679,99 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Також, позивачка не звільняється від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 28 листопада 2018 року в результаті перегляду справи №761/11472/15-ц, зі змісту положень п. 4 ч. 2 ст. 119, п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України 2004 року, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір судового збору до сплати складає 1211,20 грн.

Отже, позивачу необхідно оплатити судовий збір розміром 1211,20 грн. також і за вимогу про стягнення моральної шкоди .

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для подання заяв майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Загалом сплаті підлягає 2891,19 грн. судового збору. Отже, позивачу необхідно оплатити судовий збір загальним розміром 2891,19 грн, за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди про що надати суду відповідний підтверджуючий документ.

Судовий збір необхідно сплатити за такими реквізитами.

Отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/Подільский р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37959255

Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача:UA0016721

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Також позивач має змогу скористатись електронним сервісом для сплати судового збору на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві позивачка зазначає що впродовж періоду її роботи в ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» їй виплачувалась заробітна плата щомісячно в розмірі 28000.00 грн, та у період з червня 2023 року по грудень 2023 року заборгованість по заробітній платі з боку товариства перед нею склала 180161,29 грн, проте доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем до позовної заяви не додано.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність залишення даної позовної заяви без руху із наданням позивачці строку для усунення недоліків шляхом надання суду відповідного платіжного документа про сплату судового збору розміром 2891,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позову у 7 (сім) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута позивачу відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. А. Ткачук