У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області в складі Заярний А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі керівника органу дізнання Жмеринської РВП ГУНП у Вінницькій області Пліщенко Аліни Володимирівни, ГУНП у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди за продовжувану бездіяльність відповідачів,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 судді Заярному А.М. передано на розгляд цю позовну заяву.

01.03.2024 ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, в такий спосіб: позивачу слід подати до суду позов у новій редакції, з копіями для відповідачів, де вказати (конкретизувати), під час розслідування якого кримінального провадження (номер, назва) йому спричинено моральну шкоду, якими діями кожного із відповідачів йому її спричинено (в чому вона виражається), зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, вказати весь перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню позивачеві.

Позивач копію ухвали судді від 01.03.2024 про залишення його позову без руху для усунення недоліків позовної заяви отримав 06.03.2024 особисто, про що свідчить розписка.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

06.03.2024 позивач ОСОБА_1 на усунення недоліків позовної заяви подав письмові пояснення.

Отже, позивач до даного часу не усунув недоліки позовної заяви в спосіб, визначений в ухвалі судді від 01.03.2024.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див, справу «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 р., серія А № 18, п. 28-36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

З огляду на зазначені рішення Європейського суду, Цивільно-процесуальним Кодексом України встановлені обмеження, щодо права позивача на звернення до суду. Дані обмеження полягають у поданні до суду позовної заяви, яка має відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України. В разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої переважна більшість заяв, поданих до Суду, визначаються неприйнятими, тобто Суд відхиляє її навіть не розглядаючи по суті через невідповідність усім критеріям прийнятності.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі керівника органу дізнання Жмеринської РВП ГУНП у Вінницькій області Пліщенко Аліни Володимирівни, ГУНП у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди за продовжувану бездіяльність відповідачів слід повернути позивачеві, роз`яснивши при цьому право останнього на повторне звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі керівника органу дізнання Жмеринської РВП ГУНП у Вінницькій області Пліщенко Аліни Володимирівни, ГУНП у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди за продовжувану бездіяльність відповідачів - повернути позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в прядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Ухвала підписана 12.03.2023