Справа № 346/375/22
Провадження № 2/346/76/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:головуючого судді Васильковського В.В.,

за участі секретаря Максим`юк М.А.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Коломийської міської ради, третя особа ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради , договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій сторін.

25.01.2022 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за законом. Житловий будинок АДРЕСА_2 складається з двох квартир. Квартира АДРЕСА_3 до 20 грудня 2011 року належала на праві приватної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право, власності на житло від 21 жовтня 1993 року. За даним будинком в користуванні знаходиться земельна ділянка площею 3638 кв.м. Дана земельна ділянка була закріплена за будинком, рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів №235 від 13 липня 1983року. Конфігурацій земельної ділянки, яка закріплена за будинком АДРЕСА_2 відображена у генеральному плані (схемі). Варто зазначити, що в даному будинку він проживає від народження, тобто 68 років. Між ним та сусідами за цей час встановився порядок користування земельною ділянкою. В 2005 році землевпорядною організацією ТОВ «Геоземсервіс», на їхнє з Сусідами замовлення, було виготовлено план-схему пропозиції розподілу земельної ділянки за будинковолодінням по АДРЕСА_2 . Дана схема розподілу була ними погоджена. Крім того ними були написані відповідні заяви про погодження на розподіл земельної ділянки відповідно до технічної документації розробленої ТОВ «Геоземсервіс», які були нотаріально посвідчені. Після цього рішенням Коломийської міської ради від 09.02.2006 року №2 передано у спільну сумісну власність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 560,0 кв.м. 04 жовтня 2006 року рішенням Коломийської міської ради № 228 було вирішено передати у власність ділянку для ведення садівництва, яка перебуває у користуванні, ОСОБА_10 площею 670,0 кв.м. Варто зазначити, в «технічній документації по приватизації земельної ділянки та видачі державного; акта на право власності на землю гр. ОСОБА_10 » є нотаріально засвідчена заява ОСОБА_9 про те, що вона відмовляється від участі у приватизації земельної ділянки для ведення садівництва площею 670,0 кв.м. та дає свою згоду на приватизацію даної земельної ділянки гр.. ОСОБА_10 . Таким чином власники квартири АДРЕСА_3 повністю приватизували належну їм частину земельної ділянки у відповідності до часток у площі квартир та схеми розподілу, яка була погоджена зі ним, власником квартири АДРЕСА_4 . Решта земельної ділянки залишилась у його фактичному користуванні. Ні він ні сусіди ніколи не порушували погодженого порядку користування земельною ділянкою. Сусідами було встановлено огорожу по межі їхньої земельної ділянки. В той час коли сусіди приватизовували земельну ділянку, він з об`єктивних причин не зміг цього зробити. Варто зазначити, що з 2005 року, після підписання схеми реального розподіл земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення садівництва між власниками квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 та до 2021 року жодних спорів між ними, щодо користування земельною ділянкою не виникало. 20 грудня 2011 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Обідняк І.В. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , та власницею квартири стала відповідачку ОСОБА_5 , яка є дружиною ОСОБА_10 . Тобто до неї, як до нового власника частини будинку АДРЕСА_2 перейшло право на земельну ділянку, яка закріплена під будинком на тих самих правах, що були у попередніх власників. 4 квітня 2021 року він звернувся до сертифікованого інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_11 та уклав договір на виконання топографо-геодезичних робіт з метою оформлення своїх прав на земельну ділянку для індивідуального садівництва, яка є в його постійному, користуванні. Після проведених обмірів земельної ділянки йому стало відомо, що відповідач ОСОБА_5 почала процедуру приватизації його земельної ділянки. Відразу після цього він звернувся із заявами та скаргами від 12.04.2021р., 14.04.2021. та 19.04.2021р адресованими на ім`я голови міста Коломиї про те, що земельна ділянка яку бажає приватизувати ОСОБА_5 , як вільну земельну ділянку, із земель запасу Коломийської міської ради, є в його законному користуванні та закріплена за будинком ще з 1983року. Так 12 травня 2021 року він отримав відповідь на його звернення від Коломийської міської ради, в якій повідомлялося про те, що рішенням міської ради від 22.02.2021 року за №404-9/2021 ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0605 га, для індивідуального садівництва за рахунок земель міської ради. Та що 09.04.2021 року у відділі земельних відносин зареєстровано заяву ОСОБА_5 про затвердження проекту землеустрою що відведення вищезазначеної земельної ділянки. Також вказано, що при розгляді вказаної заяви на комісії міської ради з питань екології, використання земель, природніх ресурсів та регулювання земельних відносин його заяви будуть враховані. Як стало відомо пізніше після отриманих відповідей на адвокатські запити його адвоката, 11 січня 2021 року ОСОБА_5 звернулась із заявою до Коломийської міської ради про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 605 кв.м.розташовану за адресою АДРЕСА_6 для індивідуального садівництва. 22 лютого 2021 року рішенням Коломийської міської ради було надано дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельне ділянки площею 0,0605 га яка розташована за адресою АДРЕСА_6 для індивідуального садівництва за рахунок земель міської ради. 20.05.2021 року рішенням Коломийської міської ради № 751-14/2021, було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано власність ОСОБА_5 земельну ділянку кадастровий номер :17:002:0169 площею 0,0605 га. Вважає прийняті рішення Коломийською міською радою, якими було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, і передачі її у власність ОСОБА_5 незаконними. Адже з його законного користування земельна ділянка не вилучалась, підстав передбачених статуєю 141 Земельного кодексу України для припинення його права користування земельною ділянкою не було. Своєї згоди на такі дії він також не надавав. Крім того Коломийською міською радою було грубо порушено процедуру розгляду земельних спорів, та не взято до уваги доказів того, що ОСОБА_5 бажає отримати земельну ділянку яка є його користуванні. Відразу після того як ОСОБА_5 отримала рішення Коломийської міської ради від 20.05.2021р., вона зареєструвала право власності на дану земельну ділянку на своє ім`я та 10.06.2021 р. уклала договір купівлі - продажу земельної ділянки кадастровий номер :17:002:0169 площею 0,0605 га. Власницею земельної ділянки станом на сьогоднішній день є відповідачка ОСОБА_6 . Варто зазначити, що на спірній земельній ділянці яка перебувала у його користуванні, розміщені парники, вони з його дружиною вирощують там овочі для домашнього споживання, та фактично користуються цією земельною ділянкою і на сьогоднішній день. На початку вересня 2021 року, донього підійшла ОСОБА_5 та сказала, щоб він звільнив земельну ділянку, бо вона має намір встановити паркан. ОСОБА_6 після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, в управління майном не вступила, то вважає укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :17:002:0169 площею 0,0605 га, серія та номер 647 укладений 10.06.2021р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Обідняк І.В. фіктивним. Адже він не спрямований на реальний перехід права власності на земельну ділянку, а укладений з метою приховати майно та унеможливити повернути належну йому земельну ділянку. Варто зазначити, що земельна ділянка кадастровий номер :17:002:0169 площею 0,0605 га не має окремого заїзду чи проходу, тільки через земельну ділянку яка є для будівництва та обслуговування будинку АДРЕСА_2 . Крім того саме ОСОБА_5 повідомила його про намір встановити паркан навколо земельної ділянки та саме вона, а не ОСОБА_6 , звернулась до нього з вимогою звільнити мою земельну ділянку. Не менш важливим є те, що договір купівлі продажу земельної ділянки було укладено ще 10 червня 2021 року, проте до розпорядження земельною ділянкою ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 не приступали. Тому вважає, що укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки не спрямований на реальний перехід права власності, а носить лише формальний характер. Крім того вважає, що даний договір підлягає до скасування і з тих підстав, що ОСОБА_5 незаконно отримала у власність спірну земельну ділянку, а відповідно і не мала права її продавати. В зв`язку з незаконним позбавленням його права на земельну ділянку, він змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

21.02.2022 року від Коломийської міської ради поступив відзив на позовну заяву, в якому посилаються на те, що в провадженні Коломийського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа № 346/375/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Коломийської міської про визнання незаконними та скасування рішень міської ради, договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 7 лютого 2022 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження та надано відповідачу право протягом 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову. Зазначена ухвала надійшла на адресу Коломийської міської ради 9 грудня 2022 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції відділу документообігу управління персоналом та діловодства міської ради на супровідному листі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.02.2022 року №346/375/22/5119/2022 вих., тобто строк подання відзиву спливає 24 лютого 2022 року. Предметом розгляду по даній справі є позовні вимоги щодо: визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради від 22.02.2021 року № 404-9/2021 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»; визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради від 20.05.2021 року № 751-14/2021 «Про надання земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва»; припинення та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку цільове призначення для індивідуального садівництва, площею 0,0605 га кадастровий номер :17:002:0169; визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :17:002:0169, площею 0,0605 га, серія та номер 647 укладений 10.06.2021 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Обідняк .В.; припинення та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку цільове призначення для індивідуального садівництва, площею 0,0605 га кадастровий номер :17:002:0169; -скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :17:002:0169 у Державному земельному кадастрі. Вважають , що позовні вимоги, заявлені позивачами по справі до Коломийської міської ради, як органу місцевого самоврядування є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав: 1. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування можуть бути визнані незаконними в судовому порядку лише з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України. Спірні рішення міської ради прийняті в межах повноважень передбачених ст. 26 зазначеного закону. Крім того, згідно з ст. 12 3К України розпорядження землями територіальних громад відноситься до повноважень міських рад. Як суб?єкт права власності міська рада має комунальної власності. право володіти, користуватися і розпоряджатися землями 2. Рішення Коломийської міської ради від 22.02.2021 року № 404-9/2021 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» прийнято в межах та в порядку передбаченому статями 12, 35, 118 Земельного кодексу України. Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України до матеріалів рішення долучено заяву ОСОБА_5 від 11.01.2021 року щодо надання їй дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 605 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_6 для індивідуального садівництва, паспортні дані та графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки, правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об?єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. А тому, як вбачається з вищенаведеного, у Коломийської міської ради не було підстав для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на виготовленні проекту відведення земельної ділянки. Рішення Коломийської міської ради від 20.05.2021 року № 751-14/2021 «Про надання земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва» прийнято в межах та в порядку передбаченому ст. ст. 12, 35, 118, 121, 125, 186, 186-1 Земельного кодексу України та ст.ст. 28, 50 ЗУ "Про землеустрій", на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_6 . Документи, що містяться в зазначеному проекті щодо відведення земельної ділянки, повністю відповідають вимогам Закону України "Про землеустрій" . Окрім того, на виконання вимог ст. 186-1 3К України (в редакції діючій на момент прийняття оскаржуваного рішення міської ради) в Проекті відведення міститься позитивний висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 4531/82-21 від 24.03.2021 року виданий ГУ Держгеокадастру у Херсонській області та позитивний висновок відділу архітектури та містобудування Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 09.03.2021 р. № 52/02.4-29. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» управління Держгеокадастру є органом, який здійснює державний контроль за використанням земель. 3. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що оскаржуваними рішеннями міської ради порушено його право на землю, яка закріплена рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів N? 235 від 13 липня 1983 року за будинком АДРЕСА_2 площею 3638 кв.м., конфігурація якої відображена у генеральному плані (схемі). Позивач зазначає, що в 2005 році землевпорядною організацією ТОВ «Геоземсервіс» на замовлення співвласників будинку АДРЕСА_2 було виготовлено план-схему пропозиції розподілу земельної ділянки, яка була погоджена співвласниками, в результаті чого власники квартири АДРЕСА_3 повністю приватизували належну їм частину земельної ділянки у відповідності до часток у площі квартир та схеми розподілу погодженої власником квартири АДРЕСА_4 . Тобто, на думку позивача по справі, право користування спірною земельною ділянкою виникло у нього на підставі рішення Коломийського міськвиконкому № 235 від 13.07.1983 року, яким за будинком АДРЕСА_2 закріплена земельна ділянка площею 3638 кв.м. Однак, вказане рішення було прийняте виконавчим комітетом міської ради відповідно до діючої на той час Інструкції про порядок обміру та обліку земель міст і селиш міського типу Української РСР затвердженої наказом Міністерства комунального господарства УРСР від 09.01.1970 року № 8 відповідно до якої обмір та облік земель проводився з метою виявлення наявності земель, розподілу їх по угіддях і землекористувачах, а також з метою контролю за правильністю використання земель. Обмір усіх земель та реєстрація документів на право користування ділянками в забудованих кварталах покладалось на бюро технічної інвентаризації. Проведення обміру земель не було фактом надання, вилучення, припинення права користування земельних ділянок, а метою здійснення державного обліку земель. Тобто, рішення виконкому не являється документом, що посвідчує право на користування земельною ділянкою. 4. Відповідно до ст. 4 Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922 року право безпосереднього користування землями сільськогосподарського призначення зі складу єдиного державного земельного фонду на встановлених законом підставах надається: а) трудовим землеробам і їх об?єднанням; б) міським поселенням; в) державним установам і підприємствам. Згідно ст. 169 цього Кодексу серед дій щодо землеустрою визначено відвід земель, які надаються в користування державним організаціям, установам і підприємствам, містам і поселенням міського типу і об?єднанням трудових землеробів, а також на особливих умовах (оренди, концесії і т.д.) іншим установам, організаціям і особам. Статтею 180 Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922 року було визначено, що справи по землеустрою проводяться в наступній послідовності: 1) порушення справи землеустрою; 2) підготовка справи землеустрою, складання проекту землеустрою і надання його учасникам землеустрою; 3) затвердження проекту землеустрою і приведення його до виконання з встановленням на місці пограничних межових знаків; 4) складання і видача сторонам документів землеустрою. Згідно з статтею 193 цього Кодексу по завершенню затвердження проектів землеустрою установами землеустрою складаються і, після державного запису утворених землекористувань (державної реєстрації), видаються учасникам землеустрою належним чином засвідчені документи. В названих документах мають бути зазначені межі, місце розташування, простір та склад землекористувань, а також показані їх назви, найменування землекористувачів, час виконання землеустрою та його підстави, умови землекористування та інші суттєві відомості, які містяться в постанові про затвердження проекту землеустрою. Визначених Земельним кодексом УРСР від 29.11.1922 року документів, які засвідчують право користування спірною земельною ділянкою попередніми власниками будинку позивачами не надано. Статтею 20 Земельного кодексу УРСР від 08.07.1970 року було визначено, що відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі. Згідно ст. 21 цього Кодексу видача державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею проводиться виконавчими комітетами районних (міських) Рад народних депутатів. Відповідно до ст. 22 цього Кодексу приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється. Статтею 153 цього Кодексу визначалося, що в процесі землеустрою складаються землевпорядні проекти, а також документи на право користування землею, передбачені ст. 20 цього Кодексу. Згідно з ст. 156 вказаного Кодексу землевпорядна документація, затверджена в порядку передбаченому ст. 154 цього Кодексу, а також документи на право користування землею видаються землекористувачам. Тим не менше, передбачених Земельним кодексом УРСР від 08.07.1970 року документів, які би засвідчували право користування спірною земельною ділянкою попередніми власниками будинковолодіння, позивачами також не надано. Відповідно до ст. 7 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року (зі змінами) у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності. Статтею 22 цього Кодексу визначалося, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Згідно зі ст. 23 вказаного Кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Отже, документів, які би посвідчували право користування попередніх власників будинку спірною земельною ділянкою, визначених Земельним кодексом України від 18.12.1990 року (зі змінами) позивачами також до позовної заяви не долучено. Стаття 93 діючого Земельного кодексу України визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об?єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Відповідно до ст. 125 чинного Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 даного Кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Спірна земельна ділянка ніколи не була зареєстрована ні за позивачем по справі, ні за іншими співвласниками будинку АДРЕСА_2 . Оскільки, ОСОБА_4 не оформив жодного правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, а тому не був її користувачем в розумінні Земельних кодексів України, що діяли на території України в різний період. Враховуючи вищенаведене. вважаємо, що позивач по справі безпідставно посилається на порушення міською радою, при прийнятті оскаржуваних рішень, ст.ст. 116, 141 ЗК України, які передбачають, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку , визначеному законом, оскільки, спірна земельна ділянка ніколи не перебувала у користуванні інших фізичних та юридичних осіб. Окрім того, звертаємо увагу суду, що позивачем по даній справі заявлені позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку цільове призначення для індивідуального садівництва, площею 0,0605 га кадастровий номер :17:002:0169 та скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :17:002:0169 у Державному земельному кадастрі. Враховуючи, що позивачем не визначено відповідачами по справі державного реєстратора, що здійснював державну реєстрацію права власності, а також Головне управління Держтеокадастру в Івано-Франківській області, до повноважень якого віднесено здійснення реєстрації земельної ділянки, то Коломийська міська рада вважає, що в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

11.03.2022 року від представника відповідачів по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвоката Карплюк Л.Р. поступив відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що позивач вказує, що за «даним будинком в користуванні знаходиться земельна ділянка площею 3638 кв.м», яка «була закріплена за будинком рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів № 235 від 13 липня 1983 року. Конфігурація земельної ділянки, яка закріплена за будинком АДРЕСА_2 відображена у генеральному плані (схемі)». Дійсно, така загальна площа земельної ділянки по фактичному обміру значиться у Додатку № 4 до рішення міськвиконкому № 235 від 13.07.1983 року за адресою АДРЕСА_7 та Генеральному плані (схемі) згідно обміру від 03.05.1983 року проведеного особою « ОСОБА_13 ». Проте, навіть візуально порівнявши такий план (схему) з даними Публічної кадастрової карти (знімок екрану зроблений до воєнного стану додається) очевидно вбачається, що частина позначена як «город» накладається на земельні ділянки, які раніше було виділено під будівництво стадіону «Сільмашівець» (на даний час - Співоче поле) та зараз там сформовано земельні ділянки не лише комунальної, але і приватної власності, однак у зв`язку із введенням воєнного стану не працює Державний земельний кадастр та Публічна кадастрова карга, тому вказати кадастрові номери та характеристики таких земельних ділянок на даний час немає об`єктивної можливості, які тільки вказані ресурси відновлять свою роботу нами буде долучено відповідні відомості до матеріалів справи. Тобто, вказане свідчить про те, що конфігурація земельної ділянки, її межі, площа та розміри, які були визначені рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів № 235 від 13.07.1983 року змінювалися, отже вказане рішення не можна вважати чинним, оскільки очевидно, що органом місцевого самоврядування приймалося певне рішення щодо такої земельної ділянки, та розцінювати його як правовстановлюючий документ щодо земельної ділянки, на якій розташований будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який складається із квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 . Позивач посилається та додає до позовної заяви копію плану-схеми пропозиції розподілу земельної ділянки за будинковолодінням по АДРЕСА_2 , від 17.08.2005 року № 154, складеного ТОВ «Геоземсервіс». Звертають увагу, що вказана план-схема не містить жодних погоджень власників (співвласників) квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 . Крім того, вона стосується лише прибудинкової території, тобто земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), а не для ведення садівництва. Відтак, не відповідає дійсності твердження Позивача про те, що власниками квартир АДРЕСА_4 та, АДРЕСА_3 було підписано схему «реального розподілу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення садівництва». Щодо копії нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_9 від 17.08.2005 року, варто вказати, що по-перше, остання не була власником земельної ділянки за вказаною адресою, по друге, погодилася на розподіл між нею та гр. ОСОБА_4 земельної ділянки для частин житлового будинку (квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 ), тобто знову ж такі і для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), а не для ведення садівництва; по-третє, ОСОБА_9 на той час була співвласником квартири АДРЕСА_3 , які належала 1/3 вказаної квартири, відтак така заява виражала співвласників. Заявою від 12.01.2006 року ОСОБА_9 засвідчила відмову від участі в приватизації земельної ділянки наданої для ведення садівництва та надала згоду ОСОБА_10 на користування та приватизацію ним вищевказаної ділянки, тобто така заява жодним чином не стосується Позивача. Заявою від 12.01.2006 року ОСОБА_4 погодився на розподіл між ним та гр. ОСОБА_10 земельної ділянки наданої для ведення садівництва, загальною площею 1191,0 кв. м., при цьому вказана для квартири АДРЕСА_4 в розмірі 521,0 кв.м., а для квартири АДРЕСА_3 670,0 кв.м.. Водночас, така заява не містить жодних відомостей про погодження розподілу в таких межах ОСОБА_7 , який, як зазначалося вище, є співвласником квартири АДРЕСА_4 , та співвласниками квартири АДРЕСА_3 . Крім того, такі заяви не є правовстановлюючими документами та на свідчать про те, що особи, які їх підписували мали відповідні речові права на такі земельні ділянки та відповідно правомочності щодо розпорядження ними. Позивач зазначає, що 04.04.2021 року «звернувся до землевпорядника ФОЛ ОСОБА_11 та уклав договір на вид робіт з метою оформлення своїх прав на земельну ділянку, яка є в моєму постійному користуванні», при цьому доказів ні факту звернення, ні факту постійного користування не надано. І начебто «після проведення обмірів земельної ділянки»Позивачу стало відомо, що ОСОБА_5 почала процедуру приватизації земельної ділянки. До позову долучено копію кадастрового плану земельної ділянки в АДРЕСА_8 , де вказано про 100% накладку земельної ділянки гр. ОСОБА_6 з гр. ОСОБА_4 площею 0,0605 га, проте зі змісту вищевказаної заяви гр.. ОСОБА_4 від 12.01.2006 року останній ніби-то вважав, що для ведення садівництва квартира АДРЕСА_4 претендує на земельну ділянку площею 521,0 кв.м, а не 0,0605 га. Вказане свідчить, що жодних обмірів такої ділянки ФОП ОСОБА_11 самостійно не проводив, а лише взяв готовий файл з Публічної кадастрової карти. Домислами Позивача є також твердження про те, що Відповідач 1 «вказує про те, що має намір забрати ще частину земельної ділянки яка є закріплена за будинком ОСОБА_14 », оскільки набуття будь-якого речового права на земельну ділянку можливе лише згідно визначеної законом правової процедури і своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення садівництва Відповідач 1 вже реалізувала. Не відповідає дійсності також твердження Позивача про те, що спірна земельна ділянка «не має окремого заїзду чи проходу, тільки через земельну ділянку, яка є для будівництва та обслуговування будинку АДРЕСА_2 », оскільки згідно даних Публічної кадастрової карти, прохід з АДРЕСА_2 до спірної земельної ділянки перебуває у комунальній власності, та не належить на праві приватної власності ні Позивачу, ні на праві спільної сумісної власності власникам квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 за вказаною адресою. Враховуючи, що Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наявністю у нього права постійного користування спірною земельною ділянкою, яке начебто виникло у нього на підставі рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів № 235 від 13.07.1983 року, то слід звернутися до нормативно-правових актів, які регламентували право користування землями та були чинними починаючи з того часу по сьогоднішній день. Відтак, необгрунтованим є посилання Позивача на підстави припинення права користування земельними ділянками, визначені у ст. 141 ЗК України, а також положення ч.5 ст. 116 ЗК України, якими визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом, адже ОСОБА_4 ніколи не набував в порядку визначеному діючим законодавством права власності чи права користування (постійного чи тимчасового) спірною земельною ділянкою. У зв`язку із тим, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , відтак реалізувати права, передбачені статтею 118 ЗК України, зокрема, щодо приватизації земельної ділянка, на якій розташований жилий будинок (частина будинку, яка виділена в квартиру) вони можуть лише спільно, та відповідно земельна ділянка під ним для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) може бути відведена їм у спільну сумісну власність. Що ж стосується земельної ділянки для ведення садівництва, то якщо Позивач обґрунтовує право користування нею правом власності на вказану квартиру, тоді знову ж таки таке право не може бути реалізоване ним одноособово без іншого співвласника - ОСОБА_7 . Крім того, вважають, що оскільки Позивач не є одноосібним власником вказаної квартири, відтак він був та не є уповноважений самостійно реалізовувати будь-які права (погоджувати, розподіляти тощо) щодо земельної ділянки, на якій розташована така квартира. Листом Коломийської міської ради від 26.02.2022 року №16/01.5-28/927 у відповідь на адвокатський запит від 22.02.2022 року вих. № 520-ц/00611/2022-1089/6378 повідомлено, що звернення від ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про затвердження документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянка у власність, про дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянка та надання її у власність, які розташовані у АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_9 ) до Коломийської міської ради не надходили, рішення Коломийською міською радою не приймалися. Тобто, Позивач ні самостійно, ні разом з іншим співвласниками навіть не намагався реалізувати право, за захистом якого звернувся до суду. Заява ОСОБА_5 та додані до неї матеріали щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянка, а також заява щодо передання у власність земельної ділянки разом із проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, розроблено ФОП ОСОБА_15 цілком відповідали вимогам норм чинного законодавства, спірна земельна ділянка відносилася до комунальної власності, відтак Коломийська міська рада, приймаючи оскаржувані рішення діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Крім того, у зв`язку із відсутністю у Позивача будь-яких прав на спірну земельну ділянку, вказані рішення міської ради не порушують його цивільних прав або інтересів щодо володіння, користування чи розпорядження належною Позивачу земельною ділянкою, та не порушують його прав як власника, оскільки він таким не є, отже немає підстав для визнання незаконними чи недійсними та скасування таких рішень міської ради ні відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України, ні ч. 1 ст. 155 ЗК України, ні ч. 1 ст. 393 ЦК України, як про це зазначає в позовній заяві Позивач. 04.06.2021 року ОСОБА_5 уклала Договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі за № 615, з ОСОБА_16 , відповідно до якого Продавець передала у власність, а Покупець прийняла у власність земельну ділянку площею 0,0605 га, призначену для індивідуального садівництва, кадастровий номер :17:002:0169, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .Згідно до п.2.1 вказаного Договору продаж земельної ділянки проводиться за 33 932 гривні, які Покупець сплатила Продавцю до посвідчення цього договору. 10.06.2021 року ОСОБА_17 уклала Договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі за №647, з ОСОБА_6 , відповідно до якого Продавець передала у власність, а Покупець прийняла у власність земельну ділянку площею 0,0605 га, призначену для індивідуального садівництва, кадастровий номер :17:002:0169, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Згідно п. 2.1. вказаного Договору продаж земельної ділянки проводиться за 33 932 гривні, які Покупець сплатила Продавцю до посвідчення цього договору. Таким чином, не існує договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :17:002:0169, площею 0,0605 га, серія та номер 647укладеного 10.06.2021 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Обідняк І.В. Разом з тим, вважають, що в будь-якому разі не заслуговують на увагу доводи Позивача щодо фіктивності будь-якого правочину, укладеного щодо спірної земельної ділянки. Оскільки, Позивач не мав та не має набутих у визначеному законом порядку прав на спірну земельну ділянку, відтак вважають, що вищевказані договори жодним чином не порушують його прав, свобод чи інтересів.Крім того, вважають за необхідне звернути увагу суду на те, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем, яка за відплатним договором придбала спірну земельну ділянку, а Позивач, в свою чергу, не є власником такої земельної ділянки, який міг би за умов, визначених законом, витребувати майно у добросовісного набувача. Тому просять суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_4 ..

29.04.2022 року від представника позивача адвоката Юркевич Х.М. поступила відповідь на відзив, відповідно до якого вказує, що перш за все слід чітко розібратись із правовим статусом земельної ділянки, яка була в користуванні за будинком АДРЕСА_2 . Земельна ділянка була закріплена за будинком АДРЕСА_7 , рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів №235 від 13 липня 1983року. Згідно даного рішення (копія якого є в матеріалах справи), було вирішено: « 1. Затвердити подані Коломийським бюро технічної інвентаризації матеріали обміру земель забудованих кварталів 2.Зареєструвати за землекористувачами забудованих кварталів присадибні ділянки площею по кварталах 3. Виявлені лишки залишити у користуванні землекористувачів до виникнення потреби у їх вилученні по кварталах 4. Взяти на облік вільні землі міста… Розшифровка по пунктах 1-4 згідно додатків.» Вулиця Радянській (тепер Петлюри) згідно додатків знаходиться в 46 кварталі. Згідно додатку №4 до вищевказаного рішення за будинком АДРЕСА_2 «загальна площа земельної ділянки по фактичному обміру в кв.м. - 3638», «необхідно зареєструвати за землекористувачами по нормі в кв.м. - 3638». Згідно даного додатку вказані тільки номера будинків, а не прізвища людей. Тобто даним рішенням було закріплено земельну ділянку за будинком АДРЕСА_2 і з цього моменту якраз і виникло право у власників будинку АДРЕСА_2 на користування земельною ділянкою, яка була закріплена за ним. Згідно норм чинного законодавства, на день прийняття рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів №235 від 13 липня 1983року, саме виконавчі комітети були уповноважені на прийняття рішень, щодо реєстрації земельних ділянок за землекористувачами, та розмір цих земельних ділянок визначався виключно ними. А , згідно статті 90 та 91 Земельного кодексу УРСР (в рад,, станом на 1983р.) було закріплено нероздільність використання земельної ділянки та житлового будинку та те що права н таке користування мають саме власники житлового будинку. Аналізуючи вищенаведені норми, слід дійти до висновку, що виконавчий комітет Коломийської міської ради народних депутатів Івано-Франківської області в межах своїх повноважень прийняв рішення про передачу в користування землекористувачам земельної ділянки, яка була зареєстрована за будинком АДРЕСА_7 . Проте яке не було виконане моїм клієнтом. Дійсно рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів №235 від 13 липня 1983року, було закріплено за будинком більшу земельну ділянку ніж та яка є у фактичному використанні за будинком станом на сьогоднішній день та на день укладення угоди про розподіл земельної за будинковолодінням за адресою АДРЕСА_2 . Земельна яка була зареєстрована за будинком згідно рішення № 235 від 13.07.1983р. зараз є меншою, але це жодним чином не доводить того факту що спірна земельна ділянка перестала бути закріпленою за будинком АДРЕСА_2 . Восени 2005 року перед підписанням план-схеми пропозиції розподілу земельної ділянки за будинковолодінням по АДРЕСА_2 , землевпорядною організацією ТзОВ «Геоземсервіс» було проведено обміри земельної ділянки та встановлено межові знаки. Угода про порядок користування, а саме план-схема пропозиції розподілу земельної ділянки за будинковолодінням по АДРЕСА_2 та відповідні нотаріально посвідчені заяви від власників будинку АДРЕСА_2 було підписано та погоджено в період з 17.08.2005р. по січень 2006 року. Варто зазначити що саме ці документи увійшли до «технічної документації земельної ділянки по приватизації земельної ділянки та видачі державного акта на право власності на землю гр. ОСОБА_10 по АДРЕСА_6 , для ведення садівництва» та «технічної документації земельної ділянки по приватизації земельної ділянки та видачі державного акта на право спільно-сумісної власності власності на землю гр. ОСОБА_8 гр.. ОСОБА_9 гр.. ОСОБА_10 по АДРЕСА_6 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Крім того в обох технічних документаціях, як підставою для права на дану земельну ділянку є долучено свідоцтво на право власності на житло на квартиру АДРЕСА_5 , викопіювання з ген плану та технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 . Тобто в 2006 році між співвласниками було погоджено розподіл земельної ділянки, та власники квартири АДРЕСА_3 повністю реалізували своє право на неї, що доводить той факт що спору між співвласниками будинку щодо порядку користування земельною ділянкою не було. Не менш важливим є і той факт, що на підставі вищезазначених документів було приватизовано земельні ділянки з цільовим призначенням і для обслуговування житлового будинку і для ведення садівництва. Не менш важливим є той факт, що станом на 2006 р. при приватизації земельної ділянки власниками квартири АДРЕСА_3 , суміжним землекористувачем вказаний у всіх документах, які стали підставою для отримання у власність земельних ділянок, зокрема технічних документаціях та державних актах на право власності, вказаний ОСОБА_4 20.12.2011 року власницею квартири стала ОСОБА_5 , відповідно до неї перейшли не тільки права попередніх власників щодо порядку користування земельною ділянкою, а і обов`язки дотримуватись розподілу який було погоджено з попередніми власниками земельної ділянки.(п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р.). Вважає, що погоджений розподіл земельної ділянки в 2005-2006 році між власниками квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , який увійшов до технічних документацій на підставі яких власники квартири АДРЕСА_3 отримали у власність належну їм частину земельної ділянки, нотаріально посвідчені заяви на такий розподіл підтверджують той факт що ця земельна ділянка була закріпленою за будинком АДРЕСА_2 . Крім того для розподілу та подальшої приватизації власники квартири АДРЕСА_3 використовували саме план схему земельної ділянки з Коломийського ОКП МБТІ, який долучений до технічних документацій. Так само і відповідачка ОСОБА_5 при приватизації нею спірної земельної ділянки надала копію план схеми земельної ділянки закріпленої за будинком АДРЕСА_10 та документи на право власності на квартиру АДРЕСА_5 . Про розуміння своїх неправомірних дій відповідачкою свідчать і укладені відразу після приватизації договори купівлі продажу спірної земельної ділянки. Адже відповідачі є родичами, а саме ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_6 . Отож 20.05.2021р. сесією восьмого демократичного скликання Коломийської міської ради приймається рішення №751 14/2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність ОСОБА_5 земельну ділянку кадастровий номер 261060000:17:002:0169. 27 травня 2021 року ОСОБА_5 подала до Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради документи на реєстрацію права власності на земельну ділянки. 31 травня 2021р. ОСОБА_5 отримала витяг про реєстрацію права власності на земельну ділянку. 04 червня 2021 року між ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_18 було укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки за ціною 33 932 грн., та який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 06.06.2021 року, тобто ОСОБА_18 отримала документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку не раніше 06 червня 2021р. А 10 червня 2021р. ОСОБА_18 продала земельну ділянку за ту саму ціну що і придбала матері попередньої власниці, ОСОБА_6 . Те що такі договори є фіктивними та укладеними з метою унеможливити повернення земельної ділянки законному власнику підтверджується такими діями та тим що жоден із «нових» власників спірної земельної ділянки до ї використання не приступав. Вважає, що згідно наявних доказів в матеріалах справи та фактичних обставин справи є чіткий принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку та споруд. Дійсно квартира АДРЕСА_1 належить йому та її брату ОСОБА_19 на праві спільної часткової власності. Зйомка земельної ділянки проводилась на його замовлення оскільки його брат дає йому згоду на приватизацію земельної ділянки на його ім`я в приватну власність. Крім того, якщо би вони навіть і мали намір приватизовувати земельну ділянку для індивідуального садівництва разом у спільну часткову власність, то це не означає, що його особисте право є менш порушеним ніж право його брата разом. Тому він, вважає, що має право на звернення до суду за захистом мого порушеного права. Також варто зазначити, що його брат проживає в м. Івано-Франківськ, він похилого віку та не має можливості відвідувати судові засідання, водночас йому відомо про те, що він звернувся з даним позовом до суду та він не заперечує проти цього. Ним особисто була підписана відповідна заява.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 07 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, щовідповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 101.12.1993 р. квартира , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_8 , дійсно належить на праві власності спільної (сумісної) власності ОСОБА_20 , ОСОБА_4 в рівних частках. Загальна площа квартири становить 49,7 кв.м. свідоцтво видано згідно з розпорядженням (наказом) від 01.12.1993 р. № 2349. Дописано ручкою- На 1/2 (одну другу) частк. кв-ри вид. св-во про право на сп-ну за законом 15.03.2005 р. по р.2-293 на ім`я ОСОБА_7 по п.2-295 на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 12, том 1).

Згідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-295 спадкоємцем 1/2 частин спадкового майна гр.. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є її син ОСОБА_4 . Спадкове майно на яке видане це свідоцтво складається з 1/2 частини приватизованої двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 34,4 кв.м, загальною площею 49,7 кв.м., яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Коломийським бюро по приватизації державного житлового фонду 01 грудня 19993 року, згідно розпорядження (наказу) № 2349 від 01 грудня 1993 року та зареєстрованого в Коломийському МБТІ 31 березня 1994 року за № 4591. (а.с. 13, том 1).

Згідно до копії рішення № 235 від 13.07.83 Виконавчого комітету Коломийської міської Ради народних депутатів «Про результати обміру забудованих кварталів в м.Коломиї №№12,15,37,63,193,211,204,211-6» Вирішено 1. Затвердити подані Коломийським бюро технічної інвентаризації __али обміру земель забудованих кварталів загальною площею відповідно: де кв. АДРЕСА_11 230545 кв.м.; 2. Зареєструвати за землекористувачами забудованих кварталів приса-ділянки площею по кварталах: де кв. АДРЕСА_11 85733 кв.м.; Виявлені лишки залишити в користуванні землекористувачів до виникнення потреби у їх вилученні по кварталах: де кв. АДРЕСА_11 - 23738 кв.м.Утриматися від реєстрації земельних ділянок до надання землекористувачами відповідних документів по кварталах: де кв. АДРЕСА_12 на облік вільні землі міста : де кв.№ 46 70173 кв.м. (а.с. 15, том 1).

Згідно до копії матеріалів обміру земель забудованого кварталу АДРЕСА_11 згідно до Додатку №4 до рішення міськвиконкому № 235 від 13 липня 1983 р. : 1.Найменування вулиці Д.Комсомолу, 2. №№ - 18; 3. Загальна площа земельної ділянки по фактичному обміру в кв.м. 1584; 3. Необхідно зареєструвати за землекористувачами по карті в кв.м.- 600; 4. Лишки що залишені у користуванні до виникнення потреби у їх вилученні в кв.м.- 904. АДРЕСА_13 . №№ - 16; 3. Загальна площа земельної ділянки по фактичному обміру в кв.м. 1820; 3. Необхідно зареєструвати за землекористувачами по карті в кв.м.- 600; 4. Лишки що залишені у користуванні до виникнення потреби у їх вилученні в кв.м.- 1220. 1.Найменування АДРЕСА_3 . №№ - 14; 3. Загальна площа земельної ділянки по фактичному обміру в кв.м. 1618; 3. Необхідно зареєструвати за землекористувачами по карті в кв.м.- 1618; 4. Лишки що залишені у користуванні до виникнення потруби у їх вилученні в кв.м.- відсутні. (а.с. 16, том 1).

Відповідно до копії повідомлення Коломийської міської ради від 12.05.2021 року № С/683, №С/708, №С/782 повідомлено, щорішенням міської ради від 22.02.2021 за № 404-9/2021 «Про

надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» надано ОСОБА_5 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведння земельної ділянки площею 0,0605 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 для індивідуального садівництва за рахунок земель мiської ради. Вiд 09.04.2021 року у вiдділі земельних відносин зареєстровано заяву ОСОБА_5 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення зазначеної вище земельної ділянки. При розгляді вказаної заяви на засіданні постійної комісії мiської ради з питань екології , використання земель, природних ресурсів та регулювання земельних відносин Ваші заяви будуть враховані. (а.с. 18, том 1).

Відповідно до копії рішення Коломийської ради від 20.05.2021 р. № 751-14/2021 «Про надання земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва» Вирішено: 1. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати у власність ОСОБА_5 земельну ділянку (кадастровий номер :17:002:0169) загальною площею 0,0605га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 для індивідуального садівництва за рахунок земель міської ради. 2. Міськрайонному управлінню у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області внести зміни в земельно-кaдастpову документацію та провести державну реєстрацію прав на земельні ділянки. 3. ОСОБА_5 забезпечити здійснення державної реєстрації речового права на земельну ділянку у порядку, встановленому законом. 4. Організацію виконання цього рішенання покласти на заступника міського голови Сергія Проскурняка. (а.с. 21, том 1).

Відповідно до копії рішення Коломийської ради від 22.02.2021 р. № 404-9/2021 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земельної ділянки» Вирішено: 1. Надати ОСОБА_5 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0605га , яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 для індивідуального садівництва за рахунок земель міської ради. 2. ОСОБА_5 забезпечити розроблення сертифікованим інженером-землевпорядником, чи юридичною особою, в структурі якої є сертифікований інженер-землевпорядник, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Попередити, що максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору. 3. Організацію виконання цього рішення покласти на заступника міського голови Сергія Проскурняка. (а.с. 22, том 1).

Згідно до копії Iнформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку - кадастровий номер земельної ділянки- :17:002:0010; Цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель землі житлової та громадської забудови; форма власності приватна власність; площа земельної ділянки 0,003, місце розташування- АДРЕСА_2 , Інформація про власника: Прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи ОСОБА_5 (а.с. 23, том 1).

Згідно до копії відомостей про земельну ділянку - кадастровий номер земельної ділянки- :17:002:0011; Цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель землі житлової та громадської забудови; форма власності приватна власність; площа земельної ділянки 0,0146, місце розташування- АДРЕСА_2 , Інформація про власника: Прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи ОСОБА_5 (а.с. 24, том 1).

Згідно до копії Iнформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку - кадастровий номер земельної ділянки- :17:002:0009; Цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель землі житлової та громадської забудови; форма власності приватна власність; площа земельної ділянки 0,0384, місце розташування- АДРЕСА_2 , Інформація про власника: Прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи ОСОБА_5 (а.с. 25, том 1).

Згідно до копії відомостей про земельну ділянку - кадастровий номер земельної ділянки- :17:002:0009; Цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; форма власності приватна власність; площа земельної ділянки 0,0067, місце розташування- АДРЕСА_2 , Інформація про власника: Прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи ОСОБА_10 (а.с. 26, том 1).

Згідно до копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 - кадастровий номер земельної ділянки- :17:002:0169; 01.05 для індивідуального садівництва; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; форма власності приватна власність; площа земельної ділянки 0,0065, Інформація про власників - Прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи ОСОБА_6 , документ, який є підставою для виникнення права договір купівлі-продажу земельної ділянки , Приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу, ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 27-28, том 1).

Згідно до копії Кадастрового плану, кадастровий номер земельної ділянки- :17:002:0169; Опис меж : від А до Б ОСОБА_10 ; від Б до В ОСОБА_5 , від В до Г Коломийська міська рада (під проїздом), від Г до Д. ОСОБА_14 , від Д до Е ОСОБА_14 , від Е до А Коломийська міська рада(а.с. 29-30, том 1).

Згідно до копії Iнформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 279227928 від 12.10.2021, тип майна : квартира, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_6 , відомості про право власності, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 03.01.2012, ПІБ : ОСОБА_5 , форма власності приватна, частка власності 1/1, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, 1418, 20.12.2011, ОСОБА_21 , приватний нотаріус Коломийського міськрайонного нотаріального округу (а.с.31, том 1).

Згідно до копії Iнформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 265275615 від 09.07.2021 об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :17:002:0169, площа (га) : 0,065, Інформація про право власності. Тип права власності: Право власності, дата, час державної реєстрації: 10.06.2021, державний реєстратор: Приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу, ОСОБА_21 , підстава для реєстрації: договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 647, виданий 10.06.2021, форма власності : приватна, розмір частки:1, власник: ОСОБА_6 (а.с. 32, том 1).

Відповідно до копії витягу із рішення № 228 від 04.10.2006 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення садiвництва» Вирішено: 1.Передати у власність земельні ділянки для ведення садівництва, які перебувають у користуванні громадян: : ОСОБА_10 , адреса земельних ділянок: АДРЕСА_6 , заг.площа м2 670, приватизовується м2 670 (а.с. 34, том 1).

Згідно до копії заяви від 12.01.2006 року ОСОБА_5 відмовилася від участі в приватизації земельної ділянки наданої для ведення садівництва, площею - 670 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_6 та дає згоду гр.. ОСОБА_10 на користування та приватизацію ним вищевказаної земельної ділянки (а.с. 35, том 1).

Згідно до копії заяви від 12.01.2006 року ОСОБА_4 відповідно до якої погодився на розподіл між ним та гр.. ОСОБА_10 земельної ділянки наданої для ведення садівництва, загальною площею 1 191,0 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_6 , а саме: для його частини житлового будинку (квартири АДРЕСА_4 ) в розмірі 521,0 кв.м., а для частини житлового будинку (квартири АДРЕСА_3 ), що належить гр.. ОСОБА_10 в розімірі 670,0 кв.м., згідно Технічної документації розробленої ТзОВ «Геоземсервіс» , та одночасно дає свою згоду на приватизацію ним належної йому частини вищевказаною земельної ділянки (а.с. 36, том 1).

Згідно до копії заяви від 17.08.2005 року ОСОБА_5 відповідно до якої погодилася на розподіл між нею та гр.. ОСОБА_4 земельної ділянки наданої для ведення садівництва, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , а саме: для її частини житлового будинку (квартири АДРЕСА_3 ) в розмірі 0,0560 га, в тому числі під будівлями 0,0086 га, а для частини житлового будинку (квартири АДРЕСА_4 ), що належить гр.. ОСОБА_4 в розмірі 0,0440 га, в тому числі під будівлями 0,0084 га. (а.с. 37, том 1).

Згідно до копії плану зовнішніх меж ділянки по АДРЕСА_14 та видачі державного акту у спільну-сумісну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр.. ОСОБА_9 , гр.. ОСОБА_8 , гр.. ОСОБА_10 які мешкають АДРЕСА_6 : опис меж: від А до Б вул.. Петлюри, від Б до В земля спільного користування, від В до А ОСОБА_4 , від А до Б ОСОБА_4 , від Б до В земля спільного користування, від В до Г ОСОБА_4 , від Г до Д - ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , від Д до А ОСОБА_22 , від А до Б земля спільного користування, від Б до В. ОСОБА_23 , від В до А ОСОБА_4 (а.с. 38, том 1) .

Відповідно до копії рішення Коломийської міської ради від вiд 09.02.2006р. № 2194 «Про передачу земельних дiлянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будннкiв, госпадарських будiвель та споруд» вирішено: 1.Передати у спільну сумісну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, які перебувають в користуванні громадян: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адреса земельної ділянки- АДРЕСА_6 , заг.площа м2 560, приватизовується м2 560 (а.с. 39, том 1).

Кадастровим планом земельної ділянки зафіксовано 100% накладку ОСОБА_6 з ОСОБА_4 (а.с.40, том 1).

Згідно рішення Коломийської міської ради від 22.02.2021 року надано ОСОБА_5 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0605 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_6 (а.с.85, том 1).

12.01.2021 року ОСОБА_5 звернулася до Коломийської міської ради із заявою про дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 605 кв.м. по АДРЕСА_6 для індивідуального садівництва. (а.с.87 том.1).

Згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2011 року ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продали, а ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_5 (а.с.95-96 том.1).

Згідно рішення Коломийської міської ради від 20.05.2021 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0605 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_6 для індивідуального садівництва за рахунок земель міської ради (а.с. 101, том.1).

Затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0605 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_6 для індивідуального садівництва за рахунок земель міської ради (а.с. 104-146 том.1).

Згідно договору купівлі-продажу від 04.06.2021 року ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_17 придбала земельну ділянку площею 0,0605 га, призначену для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6 (а.с.186-189 том.1).

Згідно договору купівлі-продажу від 10.06.2021 року ОСОБА_17 продала, а ОСОБА_6 придбала земельну ділянку площею 0,0605 га, призначену для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6 (а.с.190-193 том.1).

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 продавала земельну ділянку. Вона її купила, однак згодом зрозуміла, що ця земельна ділянка їй не потрібна і продала її мамі ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_15 , в судовому засіданні пояснив, що приблизно три роки тому він виготовляв проект землеустрою на земельну ділянку для садівництва для ОСОБА_5 . При виготовленні проекту виходив на місце, бачив на ділянці сад. Ділянка не була огороджена. Замовник проекту- ОСОБА_5 показувала земельну ділянку, говорила що ця ділянка вільна.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що до нього звернувся ОСОБА_4 для виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку для садівництва. Підприємство, де він працює зробили заміри та виявили, що є накладка в розмірі 100% на іншу земельну ділянку. При проведенні замірів міряли по існуючих межах.

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосудця, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 83 ЗК України визначено право власності на землю територіальних громад, у котрій. зокрема, перебувають усі землі у межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно віл місця їх розташування. Частиною 4 наведеної норми матеріального права землі загальною користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо, належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність.

Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Орган місцевого самоврядування як суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішення в межах своїх повноважень повинен діяти обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення тощо.

ч.1 ст.393 ЦК України визначено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Також ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною першою статті 155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або Законам України, визнаються незаконними у судовому порядку.

За містом ч. 2 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до частини першої, четвертої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч. З ст.107 ЗК України одним зі способів захисту порушеного права громадян на землю є визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплено право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті грунтуються на нормах Конституції, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Згідно до статті 125 Земельного кодексу (далі - ЗК України) ( в редакції, чинній до 05.03.2009) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи права постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації .

Відповідно до ст. 4 Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922 року право безпосереднього користування землями сільськогосподарського призначення зі складу єдиного державного земельного фонду на встановлених законом підставах надається: а) трудовим землеробам і їх об?єднанням; б) міським поселенням; в) державним установам і підприємствам.

Згідно ст. 169 цього Кодексу серед дій щодо землеустрою визначено відвід земель, які надаються в користування державним організаціям, установам і підприємствам, містам і поселенням міського типу і об?єднанням трудових землеробів, а також на особливих умовах (оренди, концесії і т.д.) іншим установам, організаціям і особам.

Статтею 180 Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922 року було визначено, що справи по землеустрою проводяться в наступній послідовності: 1) порушення справи землеустрою; 2) підготовка справи землеустрою, складання проекту землеустрою і надання його учасникам землеустрою; 3) затвердження проекту землеустрою і приведення його до виконання з встановленням на місці пограничних межових знаків; 4) складання і видача сторонам документів землеустрою.

Згідно з статтею 193 цього Кодексу по завершенню затвердження проектів землеустрою установами землеустрою складаються і, після державного запису утворених землекористувань (державної реєстрації), видаються учасникам землеустрою належним чином засвідчені документи. В названих документах мають бути зазначені межі, місце розташування, простір та склад землекористувань, а також показані їх назви, найменування землекористувачів, час виконання землеустрою та його підстави, умови землекористування та інші суттєві відомості, які містяться в постанові про затвердження проекту землеустрою.

Статтею 20 Земельного кодексу УРСР від 08.07.1970 року було визначено, що відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі.

Згідно ст. 21 цього Кодексу видача державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею проводиться виконавчими комітетами районних (міських) Рад народних депутатів.

Відповідно до ст. 22 цього Кодексу приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

Статтею 153 цього Кодексу визначалося, що в процесі землеустрою складаються землевпорядні проекти, а також документи на право користування землею, передбачені ст. 20 цього Кодексу.

Згідно з ст. 156 вказаного Кодексу землевпорядна документація, затверджена в порядку передбаченому ст. 154 цього Кодексу, а також документи на право користування землею видаються землекористувачам.

Відповідно до ст. 7 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року (зі змінами) у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності.

Статтею 22 цього Кодексу визначалося, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Згідно зі ст. 23 вказаного Кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Стаття 93 діючого Земельного кодексу України визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об?єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ст. 125 чинного Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 даного Кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

V. Оцінка суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування неможе ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України, Заява № 4909/04 вказано- Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) від 9 грудня1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Оцінюючи позицію позивача, суд доходить висновку, що основними доводами позовної заяви позивач зазначає наступні:

- що земельна ділянка площею 0,0605 га за адресою АДРЕСА_6 була передана у власність ОСОБА_5 незаконно, оскільки ця земельна ділянка була в його користуванні з народження, тобто 68 років. На вказаній ділянці розміщені парники, він з дружиною вирощує там овочі. Крім того, вказана земельна ділянка була закріплена за будинком АДРЕСА_2 рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів № 235 від 13.07.1983 року.

Однак, суд вважає, що позивачем не доведено, що він був користувачем спірної земельної ділянки. Суд погоджується з аргументом відповідача Коломийської міської ради, що визначених Земельними кодексами УРСР та Земельним Кодексом України документів, які засвідчують право користування спірною земельною ділянкою попередніми власниками будинку та позивачем суду не надано, як не надано доказів і фактичного користування спірною земельною ділянкою.

Також суд погоджується з аргументом відповідача, що рішення Коломийського міськвиконкому № 235 від 13.07.1983 року, яким за будинком АДРЕСА_2 закріплена земельна ділянка площею 3638 кв.м. було прийняте виконавчим комітетом міської ради відповідно до діючої на той час Інструкції про порядок обміру та обліку земель міст і селиш міського типу Української РСР затвердженої наказом Міністерства комунального господарства УРСР від 09.01.1970 року № 8 відповідно до якої обмір та облік земель проводився з метою виявлення наявності земель, розподілу їх по угіддях і землекористувачах, а також з метою контролю за правильністю використання земель. Обмір усіх земель та реєстрація документів на право користування ділянками в забудованих кварталах покладалось на бюро технічної інвентаризації. Проведення обміру земель не було фактом надання, вилучення, припинення права користування земельних ділянок, а метою здійснення державного обліку земель.

Таким чином, оцінивши встановлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що спірні рішення міської ради прийняті в межах повноважень передбачених ст. 26 зазначеного закону. Крім того, згідно з ст. 12 3К України розпорядження землями територіальних громад відноситься до повноважень міських рад. Рішення Коломийської міської ради від 22.02.2021 року № 404-9/2021 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» прийнято в межах та в порядку передбаченому статями 12, 35, 118 Земельного кодексу України. Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України до матеріалів рішення долучено заяву ОСОБА_5 від 11.01.2021 року щодо надання їй дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 605 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_6 для індивідуального садівництва, паспортні дані та графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки, правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об?єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. А тому, як вбачається з вищенаведеного, у Коломийської міської ради не було підстав для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на виготовленні проекту відведення земельної ділянки.

Рішення Коломийської міської ради від 20.05.2021 року № 751-14/2021 «Про надання земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва» прийнято в межах та в порядку передбаченому ст. ст. 12, 35, 118, 121, 125, 186, 186-1 Земельного кодексу України та ст.ст. 28, 50 ЗУ "Про землеустрій", на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_6 . Документи, що містяться в зазначеному проекті щодо відведення земельної ділянки, повністю відповідають вимогам Закону України "Про землеустрій" . Окрім того, на виконання вимог ст. 186-1 3К України (в редакції діючій на момент прийняття оскаржуваного рішення міської ради) в Проекті відведення міститься позитивний висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 4531/82-21 від 24.03.2021 року виданий ГУ Держгеокадастру у Херсонській області області та позитивний висновок відділу архітектури та містобудування Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 09.03.2021 р. № 52/02.4-29.

Тому відсутні підстави для визнання вищевказаних рішень недійсними.

-наступним аргументом позивача є те, що договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0605 га, призначеної для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6 від 04.06.2021 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_17 та від 10.06.2021 року між ОСОБА_17 і ОСОБА_6 слід визнати недійсними та скасувати через їх фіктивність.

Оцінюючі вказаний аргумент, суд доходить висновку, що позивачем не доведено жодним доказом фіктивність вищевказаних правочинів, а тому не знаходить підстав для визнання їх недійсними.

Крім того, суд погоджується з аргументом представника відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що вищевказані договори не порушують прав, свобод чи інтересів позивача.

Що стосується вимог про припинення та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0605 га, кадастровий номер :17:002:0169, то вказані вимоги є похідними від попередніх вимог, тому відсутні підстави для їх задоволення.

На підставі викладеного, ст. ст. 95, 116, 120, 141, 152, 155, 158 155,158 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 259,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_15 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_16 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_17 .

Відповідач: Коломийська міська рада, , адреса: пр.. Михайла Грушевського, 1, м. Коломия, вул. Миколи Лисенка, 36/55, Івано-Франківська область, 78200.

повний текст рішення складено 11.03.2024 року.

Суддя: Васильковський В. В.