Справа № 2-460/2009
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю секретаря Копиці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України, боржник: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2024 року представник заявника - І. Прохода звернулась до Покровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення до виконання у цивільній справі №2-460/2009 за позовною заявою ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_1 про стягнення боргу. В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що 15 квітня 2009 року Покровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення по справі №2-460/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління (відповідно до постанови КМУ № 502 від 06.04.2011 року тип товариства змінено з Відкритого на Публічне, Постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 19.07.2019 року тип товариства змінено з Публічного на Приватне, після зміни типу - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»), (надалі - Банк, АТ «Ощадбанк») заборгованості за кредитом у сумі 6 087,23 грн., 60,87 грн. судового збору та 30,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набрало законної сили 27.04.2009 року. На виконання рішення суду, Покровським районним судом Дніпропетровської області від 27.04.2009 року був виданий виконавчий лист щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитом та судових витрат. Виконавчий документ разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, у червні 2009 року, був пред`явлений на виконання до відділу державної виконавчої служби Покровського РУЮ. Постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу стягувана не надсилалася. 20.11.2009 року на адресу стягувача надійшла постанова про повернення виконавчого документу стягувану. У червні 2011 року на адресу відділу державної виконавчої служби Покровського РУЮ повторно направлено заяву про відкриття виконавчого провадження. На адресу стягувача надійшла постанова про повернення виконавчого документу від 26.09.2011 року по ВП №27574088, але в супереч ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»,оригінал виконавчого листа надісланий не був. Згідно до ст. 47 Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У червні 2012 року на адресу ВДВС було направлено запит про повернення виконавчого листа, який залишився без задоволення. У липні 2015 року на адресу ВДВС було направлено запит про повернення виконавчого листа, який залишився без задоволення. У березні 2021 року на адресу ВДВС було направлено запит прохід виконавчого провадження, який залишився без задоволення. У 2023 році були направленні запити з метою з`ясування стану виконавчого провадження від 28.08.2023 року, від 09.11.2023 року, які залишилися без задоволення. Лише за результатами розгляду скарги від 04.12.2023 року АТ «Ощадбанк» стало відомо про повернення виконавчого документу і що на виконанні в органах державної виконавчої служби він не перебуває (лист ВДВС від 23.11.2023 року). Станом на 05.01.2024 року рішення суду не виконано, заборгованість не погашена. Видача дубліката виконавчого документа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Як вбачається з доданих до заяви документів оригінал виконавчого листа разом з матеріалами виконавчого провадження було знищено ВДВС. Відсутність виконавчого документу про стягнення кредитної заборгованості позбавило АТ «Ощадбанк» можливості повторно пред`явити його до виконання, у порядку, передбаченому чинним законодавством. Крім того, термін пред`явлення виконавчого листа до виконання, 27.04.2012 року закінчився. З огляду на тривалий час, який стягувач витратив на з`ясування місцезнаходження виконавчого листа та стан виконавчого провадження вважають, що строк на його пред`явлення пропущений з поважниїх причин і підлягає поновленню. Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, заяву про поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа та про видачу дублікату виконавчого листа просила задовольнити. Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 3ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, та видачу дублікату виконавчого документа. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа № 2-460/2009 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_1 про стягнення боргу . 15 квітня 2009 року Покровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення по справі №2-460/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 6087, 23 грн., 60,87 грн. судового збору та 30,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набрало законної сили 27.04.2009 року. Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України. Так, згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом. У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановленихцим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду Покровським районним судом Дніпропетровської області від 27.04.2009 року був виданий виконавчий лист щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитом та судових витрат (а.с. 57). Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2009 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 58). 29.06.2011 року представник стягувача звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.59) 05.07.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Покровського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 27574088 (а.с. 60). Як вбачається з матеріалів справи представник заявника неодноразово звертався до ДВС з заявами про хід виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-460, однак відповіді так і не отримав, у зв`язку з чим звернувся зі скаргою органів ДВС. Однак, як вбачається із відповіді від 23.11.2023 року Синельниківського відділу ДВС матеріали вказаного виконавчого провадження були знищені (а.с 77). На момент набрання рішенням суду у даній справі законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон №606-XIV). Статтею 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 22 Закону №606-XIVстроки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання інших виконавчих документівз наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом. Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК Українивизначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Відповідно до вказаних норм підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є відповідне звернення стягувача, державного або приватного виконавця. У постанові від 21.08.2019 року у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви. Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа може бути лише закінчення строку для пред`явлення його до виконання. Судовий порядок видачі дубліката виконавчого листа або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень. Згідно правил частини 1статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Підставами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата та звернення до суду до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, якщо його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду виключно до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 1 частини першоїстатті 21 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від19.11.2022 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Відповідно до пунктів 5, 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Аналіз наведених норм Закону дає підстави дійти висновку про те, що виконавчий лист, виданий судом до набрання чинності цим законом, може бути повторно пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його повернення. У разі пропуску строку пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання». заявник посилався на поважність причин пропуску такого строку, зокрема на помилкове знищення оригіналів виконавчих документів ДВС при знищенні виконавчих проваджень, що вбачається із відповіді на запит відділу ДВС від 23.11.2023 року. Проте, суд звертає увагу на той факт, що судом було винесено рішення 15.04.2009 року, виконавчий лист судом було видано 27.04.2009 року, а стягувачем направлено запит до органу ДВС щодо надання інформації про хід виконання виконавчого листа лише у 2021 році. І навіть після отримання відповіді від органу ДВС, до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення заявник звернувся лише 30.01.2024 року. Зазначене свідчить про те, що стягувач не цікавився ходом виконання судового рішення. Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем ВАТ «Державний ощадний банк України» своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав. Заявник, який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні. Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами. Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь. Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред`явлення його до примусового виконання. Заявник не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку та не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог. У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 року у справі №759/308/13-ц. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Наведене прямо стосується стадій виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження, в розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження. Правові позиції викладені ЄСПЛ у рішеннях у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011 та у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22.10.1996 дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому, вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду. Визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечивши рівність сторін виконавчого провадження. Таким чином, судом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні та видачі дублікату виконавчого листа. На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 447, 451, п. 17.4. Перехідних положень ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України, боржник: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення до виконання - відмовити. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Ухвала суду може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К.С. Лукінова