Справа № 490/5441/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі головуючого судді Шолох Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хоменко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПАТ «СК «АРКС», позивач) звернулось до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач-1), Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»(далі ПрАТ «УПСК», відповідач-2) про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що він здійснив відшкодування майнової шкоди, завданої ОСОБА_2 (позивачем застрахована його цивільна відповідальність) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є ОСОБА_1 (цивільна відповідальність застрахована відповідачем ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія») у сумі 6 605 грн 43 коп. Відповідач ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі статті 37 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відмовила у виплаті цих коштів. За такого, на думку позивача у нього виникло право отримати відшкодування шкоди від особи, яка є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2022 року справу прийнято до свого провадженню суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від ПрАТ «УПСК» 12 квітня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що 22 лютого 2019 року виплатило страхове відшкодування у розмірі 3 245,00 грн власнику пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 . Також відповідач зазначив, що позивач впродовж встановленого законом строку (1 рік) до нього із заявою про страхове відшкодування взагалі не звертався. Крім цього позивачем пропущено загальний строк позовної давності у 3 роки для звернення із цим позовом до суду. З огляду на викладене просив суд, відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути з позивача на свою користь судові витрати.

Від позивача 20 квітня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому він зазначив, що відшкодовані ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» ОСОБА_2 3 245,00 грн є розмір утриманої франшизи, яка передбачена умовами договору №9325а8хм. Також зазначив, що позовна заява подана в межах строку позовної давності з урахуванням дії на території України карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19), тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

У м. Миколаєві 27 липня 2018 року на проспекті Центральному близько 19 год. 30 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Nissan Qashqai днз. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом Рута 25ПЕ днз. НОМЕР_2 . Внаслідок цієї ДТП автомобілю ОСОБА_2 завдано шкоду.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340, 00 грн.

Між ОСОБА_2 та АТ «СК «АХА Страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 3925а8хм від 15 січня 2018 року. Страхова сума 749 000 грн 00 коп. Франшиза 3 745 грн 00 коп.

Цивільна відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобі №АК/8819652, страхова виплата за завдану шкоду майну 100 000, 00 грн, франшиза 500,00 грн).

Відповідно до акту обстеження від 31 липня 2018 року встановлено пошкодження транспортного засобу Nissan Qashqai днз. НОМЕР_1 , якою керував ОСОБА_2 .

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 отримав відшкодування завданої його транспортному засобу шкоди у розмірі 6 605,43 грн від позивача у справі ПАТ «Страхова компанія «АРКС» (за договором добровільного стархування).

Страхове відшкодування ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснено у розмірі 3 245, 00 грн (10 350,43 грн вартості відновлювального ремонту 6 605,43 грн (виплати проведені ПАТ «СК» АРКС») 500 грн франшизи).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи слідує, що потерпілий ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату йому страхового відшкодування за шкоду, заподіяну ОСОБА_1 під час ДПТ, за результатами розгляду якої було частково виплачено кошти у розмірі 3 245, 00 грн (за відрахуванням суми 6 605,43 грн про стягнення яких просить позивач).

З огляду на це суд відхиляє доводи ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про необхідність подання позивачем у справі заяви про страхове відшкодування.

Отже, суму страхового відшкодування у розмірі 6 605, 43 грн виплачена позивачем на користь потерпілого ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про те, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

У цій справі третя особа як страховик відповідача (завдавача шкоди) не набула право регресу до останнього. Таке право третя особа могла би набути, відшкодувавши потерпілій завдану їй шкоду, а також за наявності умов, визначених статтею 38 вказаного Закону.

Вимога позивача (страховика потерпілої) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15.

З наведеного слідує, що страховик має визначений законодавством обов`язок з виплати страхового відшкодування в межах страхової суми.

З матеріалів справи слідує, що відповідач ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» застрахувала цивільну відповідальність ПП «Авто-Віола Плюс» (транспортний засіб Рута 25 днз. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 ) має обов`язок з виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну ОСОБА_2 внаслідок ДТП, яке мало місце 24 липня 2018 року.

Страхова сума (ліміт відповідальності) за страховим полісом № АК/8819652 становить 100 000, 00 грн, а загальна сума шкоди, завданої ОСОБА_2 становить 10 350,43 (з якої відповідачем сплачено 3 245, 00). Відтак, у даному випадку сума шкоди не перевищує ліміт відповідальності за означеним страховим полісом.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача суму 6 605, 43 грн. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 слід відмовити.

Однак слід зазначити, що статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З матерів справи слідує, що ДТП відбулася 15 січня 2018 року, кошти у сумі 6605, 43 грн на відшкодування матеріальної шкоди позивачем сплачені 30 серпня 2018 року. Отже саме з 30 серпня 2018 року у позивача виникло право звернення до суду із цим позовом.

З цим позовом ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулася 25 листопада 2022 року, тоді як трирічний строк позовної давності сплинув 30 серпня 2021 року.

На пропуск строку позовної давності у своєму відзиві вказує і відповідач ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, що відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 18, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Л.М. Шолох