Справа № 235/3135/23
Провадження № 2/710/143/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Гегельської І.В.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Різник В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

05.01.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області позовна заява, в якій позивач просить постановити рішення про припинення стягнення з нього аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Красноармійського міського суду Донецької області від 26.09.2023 у справі №235/1350/23 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно.

Свій позов позивач мотивує тим, що дійсно під час проживання у шлюбі у нього з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . 14.11.2023 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після припинення шлюбних відносин відповідачка разом з дітьми переїхали з м. Покровськ Донецької області до м.Шпола Черкаської області, де стали проживати по АДРЕСА_1 , та зареєструвалася як внутрішньо переміщена особа. Разом з тим, 22.09.2023 відповідачка звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. 26.09.2023 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 22.09.2023 і до досягнення дітьми повноліття відповідно. Стосунки зі старшим сином ОСОБА_3 у відповідачки, не склалися, тому 18.09.2023 позивач, приїхавши до м. Шпола Черкаської області, забрав його й повернувся в АДРЕСА_2 , де проживають по цей час. Молодший син ОСОБА_4 залишився проживати з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . В зв`язку з цим позивач звернувся до суду з цим позовом.

06.02.2024 від відповідача надійшов до суду відзив, в якому вона вказала, що заперечує проти задоволення позову, так як після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, після 24.02.2022, вона, разом з чоловіком, дітьми та своїми батьками переїхали в м.Шпола. Через деякий час чоловік повернувся в м.Покровськ Донецької області, а потім і позивачка. Про те, сімейне життя з позивачем у неї не склалося, та вона звернулася до суду про розірвання шлюбу. У червні 2023 вона разом з молодшим сином переїхали в м.Шпола Звенигородського району Черкаської області. В липні 2023 року позивач привіз до неї в м.Шпола Звенигородського району старшого сина ОСОБА_5 . 30.09.2023 позивачка була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа. В зв`язку з тим, що позивачка проживала з двома неповнолітніми дітьми, які знаходилися на повному її забезпеченні, вона подала заяву до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 26.09.2023 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 18.09.2023 позивач, без згоди відповідача вивіз їх сина ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , де проживають по цей час. Тому вважає, що в позові має бути відмовлено. Крім того, відповідачка просила стягнути з позивача на її користь судові витрати на залучення адвоката.

14.02.2024 від позивача ОСОБА_2 , надійшла відповідь на відзив, в якому він наполягав на задоволенні позову, оскільки відповідач як і позивач є працевлаштованою, отримує заробітну плату, на утриманні, як і позивач має одну неповнолітню, спільну дитину з позивачем, тому стягнення аліментів слід припинити.

У судове засідання представник позивача з`явився, повідомив, що позов підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судове засідання з`явилася, проти задоволення позову заперечувала з підстав вказаних у відзиві

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08.01.2024 було відкрито провадження по справі, та прийнято рішення розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

06.02.2024 ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області було задоволено клопотання адвоката Смаль О.П. про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення на підставі наступного.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 одружилися 09.07.2011, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис №234 від 09.07.2011, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серія НОМЕР_1 (а.с.12).

Відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 14.11.2023 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.5-6).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №471 від 02.12.2020. Його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (а.с. 9, 59).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно даних копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 06.12.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №689 від 06.12.2011. Його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (а.с. 10, 58).

На підставі судового наказу, виданого Красноармійським міська районним судом Донецької області 26.09.2023, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 22.09.2023 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.13).

У відповідності з даними довідки №7125- від 30.09.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взята на облік як внутрішньо-переміщена особа, та зареєстрована по АДРЕСА_1 . (а.с.23, 57).

Відповідно до витягу з реєстру Покровської територіальної громади ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_3 (а.с.56).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з участю законного представника, що супроводжує малолітню дитину, ОСОБА_2 взятий на облік як внутрішньо-переміщена особа, та зареєстрований по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №7125- від 28.11.2023. (а.с.60).

За змістом постанови ВП №73421244 від 23.11.2023 про відкриття виконавчого провадження було відкрите виконавче провадження по виконанню судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та не більше 10прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.09.2023 до досягнення дітьми повноліття (а.с.61-62).

За змістом акту від 30.10.2023, складеного членом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСОБА_9 у присутності двох свідків встановлено, що в АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.7).

Розпорядженням Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно наданого підтвердження за участю жителів АДРЕСА_4 : ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 01.02.2024 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживають по АДРЕСА_1 (а.с.63).

Відповідно до довідки №2 від 22.01.2024, виданої директором ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здобуває дошкільну освіту в закладі дошкільної освіти №4 «Сонечко» в м.Шпола. (а.с.64).

ОСОБА_2 характеризується позитивно згідно з наданою характеристикою з місця роботи Головного управління ПФУ в Донецькій області, (а.с.65).

На підставі витягу сформованого з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, та громадських формувань на 29.01.2024 ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець, основним видом діяльності є 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами. (а.с.66).

Згідно матеріалів перевірок ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за зверненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_2 до поліції (а.с.69-81) було встановлено, що: мати з дітьми перебувала в м.Шпола. 18.09.2023 ОСОБА_2 приїхав в м.Шполу та забрав старшого сина ОСОБА_3 з собою в м.Покровськ Донецької області; ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні їх з батьком не створювала; за змістом пояснення ОСОБА_2 , після початку повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України, він відвіз свою дружину та двох синів в м.Шполу Черкаської області, де залишив проживати, а сам повернувся в м.Покровськ Донецької області, про те пізніше до нього зателефонував старший син та повідомив, що мати забороняє йому спілкуватися з дітьми, забирає в них гаджети;

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку.

За правилами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 197 СК України визначено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц зроблено висновок, що:

«сімейне законодавство України не містить підстав для припинення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. При зміні обставин батько, з якого стягуються аліменти за рішенням суду, має право звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, якщо дитина проживає з ним».

Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

З урахуванням предмета спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

У постанові Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 686/18140/21 зроблено висновок, що:

«припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача».

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 477/1165/20, від 03.02.2021 у справі № 125/2525/18, від 26.12.2019 у справі № 219/6287/17, від 26.09.2019 у справі № 760/32225/18, від 27.02.2019 у справі № 307/1186/17.

Практика застосування статті 197 СК України залежить від обставин кожної конкретної справи, з огляду на те, що «обставина, яка має істотне значення» у розумінні частини другої статті 197 СК України, у кожному випадку має індивідуальний характер, а питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Судом встановлено, що 09.07.2011 сторони уклали шлюб. В шлюбі сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 26.09.2023 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 22.09.2023 і до досягнення дітьми повноліття. За даним судовим наказом відкрите 23.11.2023 виконавче провадження .

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності є достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Верховний Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Такі висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц.

За змістом акту від 30.10.2023 встановлено, що в АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розпорядженням Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 » визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 .

Отже судом встановлено, та не спростовано відповідачем, неповнолітній син сторін ОСОБА_3 з 18.09.2023 та на час розгляду даної справи, проживає з позивачем, а неповнолітній син сторін ОСОБА_4 проживає з відповідачем.

Суд зазначає, що факт зміни місця проживання одного з батьків та, як наслідок, залишення дитини проживати з іншим, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідачки, а також є підставою для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Враховуючи зазначене, а також положення статтей 180, 182 Сімейного кодексу України, які надають право присудження аліментів саме тому із батьків, разом з яким проживає дитина, суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_2 , щодо припинення стягнення аліментів з нього на утримання сина ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, щодо вимог про припинення стягнення аліментів на меншого сина , то суд вважає, що обов`язок позивача щодо утримання молодшого сина ОСОБА_4 , який проживає з матір`ю ОСОБА_2 залишається.

Крім того, оскільки змінились обставини, які суд враховував при визначені розміру аліментів в судовому наказі на двох неповнолітніх дітей, що стягуються з відповідача, тому суд вважає визначити розмір аліментів на ОСОБА_8 в розмірі, який передбачений для видачі судового наказу на одну дитину, тобто частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини .

Згідно з роз`яснень Пленуму Верховного суду України, які містяться у змісті пункту 23 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки позов задовольняється частково, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (50% від 1211,20 грн.) пропорційно до розміру задоволених вимог.

Щодо витрат на правничу допомогу відповідача у розмірі 4000 грн., зокрема: за ознайомлення та вивчення матеріалів цивільної справи 500,00 грн., за збір доказів 500,00 грн., за складення та подання відзиву на позовну заяву -3000,00 грн., які відповідачка просила стягнути з позивача, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що адвокатом відповідача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді, надано копію Договору №217 від 24.01.2024 про надання правничої (правової) допомоги, укладеного між нею та ОСОБА_2 , додатковою угодою до Договору про надання правничої (правової) допомоги №217 від 24.01.2024, квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 02.02.2024, актом виконаних робіт за договором про надання правничої (правової) допомоги №217 від 02.02.2024.

Позивачем та його представником не подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, не спростовано належними доказами неспівмірність розміру понесених відповідачкою витрат на правничу допомогу.

Таким чином, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат відповідачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, беручи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу та стягнення із позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог, зокрема позовні вимоги до відповідача були задоволені частково на 50 %, відтак з 4000,00 грн. з позивача належить стягнути 2000 грн (4000,00 х 50%) .

На підставі викладеного, керуючись ст,ст.180, 181, 182, 183, 192, 197 Сімейного Кодексу України 10, 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.09.2023 у справі №235/1350/23 на користь ОСОБА_2 в частині утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовити у задоволенні позовних вимог щодо припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 на підставі судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.09.2023 у справі №235/1350/23 на користь ОСОБА_2 в частині утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які продовжити стягувати у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605,60 грн.(шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився та зареєстрований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт виданий 19.06.2019, орган 1444, №003495293.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає та взята на облік як внутрішньо-переміщена особа, та зареєстрована по АДРЕСА_1 , зареєстрована АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 , виданий Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області 18.08.2011.

Рішення в повному обсязі складене 11.03.2024.

Суддя Н.П. Побережна