Справа № 944/4896/22
Провадження №2/944/223/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19.03.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Василиці Н.В.

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_3 .

На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16.04.2020 року шлюб укладений між нею та відповідачем розірвано.

В подальшому, нею до Яворівського районного суду Львівської області було подано позовну заяву про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до судового наказу №460/3336/19, виданого 04.10.2019 року Яворівським районним судом Львівської області з відповідача ОСОБА_2 в її користь підлягають стягненню аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття.

З березня місяця 2021 року по час звернення до суду з даним позовом ОСОБА_2 не сплатив жодного платежу по аліментах на утримання їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За її зверненням державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівської області Фітель О.Р. було сформовано розрахунок заборгованості по аліментах ВП № НОМЕР_4 від 12.09.2022, згідно якого заборгованість по аліментах ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 61 518,50 гривні, яка повністю ним була погашена в лютому місяці.

ОСОБА_2 повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, байдужий до його здоров`я, не цікавиться його життям, не допомагає матеріально, жодної участі у вихованні та утриманні сина не приймає, аліменти тривалий час не сплачує, та понад 4 (чотири) роки до сина взагалі не навідується.

З березня по травень місяць 2021 року вона просила ОСОБА_2 надати їй дозвіл на виїзд за кордон сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для оздоровчої поїздки, яка була запланована на середину червня 2021 року, однак, ОСОБА_2 весь цей період затягував надання такого дозволу, та лише, після звернення до його матері, останній лише в кінці червня 2021 року надіслав їй дозвіл на виїзд дитини за кордон, однак на той момент вже така можливість була втрачена. Цим дозволом вони скористалися лише після повторного бронювання та змогли виїхати за кордон на оздоровлення та відпочинок лише у вересні 2021 року.

На даний час вона сама здійснює догляд за сином, виховує його, турбується про його всебічний розвиток, водить дитину в дитячий садочок у м.Яворів, цікавиться його успіхами. Батько жодного разу не відвідував дитячий заклад, що відображено в характеристиці Яворівського ЗДО № 2 від 29.09.2022 року.

Просить позовні вимоги задовольнити. Позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить такі задовольнити. Крім цього, додатково пояснила, що на даний час вона проживає з іншим чоловіком, з яким в їі сина склалися хороші стосунки.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, жодних клопотань про відкладення судового засідання та відзиву на позовну заяву на адресу суду не скерував.

Як вбачається, з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , саме на цю адресу були скеровані повістки про виклик його в судове засідання.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечила позивач.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулося 31.07.2023року, заявлені позовні вимоги заперечив та пояснив, що відповідач бажає, брати участь у вихованні сина як батько, відповідач в найближчий час обіцяє погасити наявну заборгованість по аліментах. Відповідач боргів по сплаті аліментів не має, на обліку в нарко та психодиспансері не перебуває. З врахуванням ставлення до дитини та беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, при вирішенні справи врахувати висновок органу опіки та піклування.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, слід прийти до наступного.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що в період з 05.08.2017року по 16.04.2020року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали у зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області 03 листопада 2017року.

На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16.04.2020 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано.

Відповідно до судового наказу №460/3336/19, виданого 04.10.2019 року Яворівським районним судом Львівської області з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості по аліментах, наданого державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівської області Фітель О.Р. ВП НОМЕР_3 від 12.09.2022, вбачається, що заборгованість по аліментах ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 61 518,50 гривень.

З розрахунку заборгованості по аліментах, наданого державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівської області Фітель О.Р. ВП НОМЕР_3 від 01.03.2023, вбачається, що заборгованість по аліментах ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 33181,50грн., тобто відповідач сплатив частину боргу по аліментах. Як з"ясовано в судовому засіданні заборгованість на даний час погашена.

Відповідно до довідки про склад сім"ї №1400 від 29.09.2022року, виданої Виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 до складу сім"ї входять: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .

Рішенням Виконавчого комітету Яворівської міської ради №148 від 29 березня 2023року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», такий затвердив висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Яворівської міської ради від 29 березня 2023року №148, вбачається, на засіданні комісії 28.03.2023року були присутні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зі слів присутньої на комісії ОСОБА_1 - батько протягом останніх 4-ох років не бачиться з сином, не бере участі у його вихованні, не цікавиться навчальним процесом, не сплачує тривалий час аліментів. Вона повністю самостійно доглядає за сином, виховує, возить в садочок. Присутній на комісії ОСОБА_2 пояснив, що неодноразово приїжджав до сина, однак матір кожного разу перешкоджала йому в побаченні з дитиною. Тому він звернувся з заявою в службу у справах дітей Яворівської міської ради для встановлення порядку побачень з сином - ОСОБА_3 . Щодо сплати аліментів пояснив, що офіційно не працює, тому при можливості, час від часу, намагається оплачувати аліменти. Також наголосив, що проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, бажає бачитись, спілкуватися з ним та брати участь у його вихованні.

Враховуючи те, що батько має та виявляє бажання бачитись, спілкуватись брати участь у вихованні сина, а також категорично проти позбавлення його батьківських прав, Новояворівська міська рада, як орган опіки та піклування, вважає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і не виявила фактів, які б підтверджували на даний час свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Враховуючи пункт 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та рішення комісії з питань захисту прав дитини при Новояворівській міські раді від 28 березня 2023 року, керуючись частиною 5 статті 19 Сімейного кодексу України, Новояворівська міська рада, як орган опіки та піклування, вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даних обставин є недоцільним та передчасним.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У ст.150 Сімейного Кодексу України закріплені, наступні обов`язки батьків по вихованню дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав

У статті 164 Сімейного кодексу України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою,яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька(матері0 так і для дитини.

З п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» слідує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2012року(заява№31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має грунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

В судовому засіданні недоведено факт самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а навпаки, наведені факти свідчать про інтерес батька до дитини, бажання брати участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні. В матеріалах справи не має жодних доказів, які б підтвердили факт умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина.

ОСОБА_2 звернувся з заявою в службу у справах дітей Яворівської міської ради для встановлення порядку побачень з сином - ОСОБА_3 . Відповідно до рішення Виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області №123 від 12.05.2023року «Про встановлення порядку побачень з малолітнім ОСОБА_3 », та йому було встановлено порядок побачень з його малолітнім сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, кожної першої та третьої суботи місяця з 14.00 год. до 16.00 год., в присутності матері дитини - ОСОБА_1 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці АДРЕСА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та виховані з його малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Щодо сплати аліментів пояснив, що офіційно не працює, тому при можливості, час від часу, намагається оплачувати аліменти. Також наголосив, що проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, бажає бачитись, спілкуватися з ним та брати участь у його вихованні. Також звернув увагу на те, що у нього на утриманні є дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим Бориславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 27 квітня 2022року.

Враховуючи вищевикладене підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав, відсутні. Батько проти позбавлення батьківських прав заперечує, а позбавлення батьківських прав слід розглядати як крайній захід сімейно-правового характеру, який застосовується до батьків, що не забезпечують належного виховання своїх дітей.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, «що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,7, 259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлено в разі пропуску строку з інших причин.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Позивач: ОСОБА_1

місце проживання:

АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2

місце реєстрації:

АДРЕСА_1 .

Третя особа: Виконавчий комітет Новояворівської міської ради

Яворівського району Львівської області

юридична адреса: вул.Т.Шевченка, 2 м.Новояворівськ Львівської області, 81053.

СУДДЯ: Швед Н.П.