Провадження № 2/756/1150/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючої судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про встановлення факту перебування на утриманні та проживання дитини разом з батьком, повернення стягнутих аліментів та додаткових витрат, звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про встановлення факту перебування на утриманні та проживання дитини разом з батьком, повернення стягнутих аліментів та додаткових витрат, звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Оболонського районного суду м. Києва у цивільній справі №756/1819/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про визначення місця проживання дитини та встановлення днів для спілкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дитини та відібрання/повернення дитини за місцем її постійного мешкання. В обґрунтування вказаного клопотання зазначила, що на місце проживання їх спільної з позивачем доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вирішено, оскільки триває судовий розгляд справи №756/1819/23; між вказаними справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Відповідач та її представник у судовому засіданні підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Позивач та його представник заперечували проти вказаного клопотання, посилаючись на те, що відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 756/1819/23; нормами діючого цивільного процесуального законодаства заборонено зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстав наявності спору про визначення місця проживання дитини, а тому зупинення провадження у даній справі призведе до порушення прав та законних інтересів неповнолітньої дитини.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Вислухавши думки учасників справи, дослідивши вказане клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження.

Згідно роз`яснень, які містить п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Зупинення провадження по справі допускається у тому разі, коли постановлення рішення можливо після підтвердження певних фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи після вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, господарського, кримінального судочинства.

Відтак, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи

Неможливість розгляду справи полягає в тому, що обставини, які підлягають з`ясуванню та мають значення при розгляді конкретної справи, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі, тобто, йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, а між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Вищезазначену правову позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року у справі № 6-1957цс16.

Виходячи із вищезазначеного положення законодавства обов`язкове зупинення провадження, зумовлює неможливість подальшого розгляду справи, що полягає у тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду безпосередньо впливає на вирішення спору або у такій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у цивільній справі вимог чи умов від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається із змісту позову, він обґрунтований тим, що дитина, на яку стягуються аліменти з позивача на користь відповідача у даній справі, проживає разом з ним з листопада 2022 року та перебуває на його утриманні, а відтак, вказані обставини можуть бути встановлені судом у межах даної справи на підставі наданих сторонами доказів. Зазначене свідчить про відсутність об`єктивної неможливості розгляду даної справи до розгляду цивільної справи №756/1819/23.

При цьому також суд враховую, що не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною (ч. 2 ст. 252 ЦПК України).

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Водночас, ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №910/5425/18 та від 20.06.2019 року у справі №910/12694/18.

Враховуючи наведене суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі слід відмовити, оскільки в клопотанні не обґрунтовано об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, та що зібрані докази у даній справі не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 252, 258-260, 261, 274 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, про встановлення факту перебування на утриманні та проживання дитини разом з батьком, повернення стягнутих аліментів та додаткових витрат, звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 01.04.2024.

Суддя О.О. Тиха