ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/989/24 Справа № 208/2200/22 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стефківський Володимир Іванович, на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року у справі № 208/2200/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилася на те, що 02 вересня 2020 р. близько 22 год. 21 хв. по вул. Сурській в м. Кам`янське, Дніпропетровської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи мотоциклом «Kawasaki», р.н. НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Duster», р.н. НОМЕР_2 . Внаслідок даної ДТП пасажир мотоцикла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження.

Оскільки позивач травмований на позивачу спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у понесених витратах на лікування, тимчасовою втратою працездатності, моральної шкоди.

Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-200204787, який діяв на момент настання ДТП станом на 22.21 год. 02.09.2020 року.

02 вересня 2020 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 з кваліфікацією по ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення розслідування підтвердження страхового випадку відповідачем не здобуто, а також не надано позивачу жодних доказів, які б підтверджували той факт, що позивачу спричинена шкода внаслідок непереборної сили або внаслідок умислу потерпілого. Також підтвердженням того, що шкода не заподіяна внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого є той факт, що кримінальне провадження розслідується за ч. 2 ст. 286 КК України, як дорожньо-транспортна пригода, і жодних підстав для перекваліфікації немає.

Позивач вважає, що має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену йому шкоду. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, тому звернувся до суду за відновленням свого порушеного права шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача.

Позивач просив суд: стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача 6185,82 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду; 123 716,33 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за понесені витрати на придбання медичних препаратів та лікарських засобів; 9545,34 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену шкоду тимчасовою втратою працездатності та 12000,00 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, відмовлено у повному обсязі.

Судові витрати, пов`язані із розглядом справи віднесено за рахунок Держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Витрати сторони позивача покладено на позивача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стефківський Володимир Іванович, подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стефківський В.І. посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач зазначає, що предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, витрат на лікування та моральної шкоди, які були спричинені позивачеві внаслідок травм, отриманих в ДТП, що трапилась 02 вересня 2020 року.

Факт отримання ОСОБА_1 травм внаслідок ДТП підтверджується Витягом з ЄРДР за №0000658 від 03 вересня 2020 року та довідкою про ДТП № 329917.

Позивач зазначає, що постанову про визнання його потерпілим не міг надати суду через те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції не був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні. Така постанова була винесена пізніше 01 жовтня 2023 року.

На думку позивача, в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують факт заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_1 саме внаслідок настання ДТП, що відбулась 02 вересня 2020 року, при цьому відзначає, що факт настання ДТП, внаслідок якої він отримав травми ніким не оспорюється.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року справу було витребувано з суду першої інстанції.

08 грудня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року позивачу поновлено строк на оскарження судового рішення, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року призначено апеляційну скаргу ОСОБА_1 до розгляду на 31 січня 2024 року о 14.10 год.

25 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку відповідач - ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в інтересах якого діє адвокат Пилипець А.Ю. подав до Дніпровського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що спір у справі виник саме з підстав того, чи має позивач право на отримання страхового відшкодування з урахуванням того, що позивачем не доведено факт, що цивільно-правова відповідальність власника мотоцикла «Kawasaki», р.н. НОМЕР_1 застрахована у відповідача, що саме мотоцикл «Kawasaki», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 був учасником цього ДТП. Крім того, не встановлено за чиєї вини була скоєна ДТП 20 вересня 2020 року.

Також відсутні докази, що саме мотоцикл, про який зазначає позивач, був одним з транспортних засобів при вчиненні ДТП, тоді як у витягу з ЄРДР зазначається зовсім інша марка мотоциклу.

Разом з цим на момент ДТП щодо мотоцикла, зазначеного позивачем, діяло три поліса обов`язкового страхування, один з яких укладено з Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» а два інших у АТ «СК «Мега-Гарант» та АТ «СГ «ТАС», що ставить під сумнів належність відповідача у справі саме ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

При цьому, відповідач неодноразово надсилав запит для огляду мотоцикла для з`ясування та перевірки, що саме їх мотоцикл був учасником ДТП 20 вересня 2020 року, однак мотоцикл відмовились надавати для огляду під приводом того, що він вже проданий.

На підставі викладеного просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 06 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стефківський В.І. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (а.с. 216).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 06 березня 2024 року представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (а.с. 215).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стефківський Володимир Іванович, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 вересня 2020 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 з кваліфікацією по ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

В межах кримінального провадження встановлено, що 02 вересня 2020 р. близько 22 год. 21 хв. по вул. Сурській, в м. Кам`янське, Дніпропетровської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи мотоциклом «Kawasaki», р.н. НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Duster», р.н. НОМЕР_2 . Внаслідок даної ДТП пасажир мотоцикла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження.

На час звернення із позовною заявою, будь-якого рішення в межах кримінального провадження не прийнято.

Позивач, в порядку досудового врегулювання, за вих. № 9645 на адресу відповідача було скеровано Повідомлення про ДТП із додатками від 11.12.2020 року, де були зазначені всі відомі відомості про учасників та про обставини цієї пригоди.

Також позивач звернувся із Повідомленням про ДТП, яка була скерована на ім`я відповідача, разом із заявою на виплату страхового відшкодування від 11 грудня 2020 року із додатками, з вимогою виплатити страхове відшкодування пов`язане із витратами на лікування на суму 89563,12 грн., заявою на виплату страхового відшкодування від 11 грудня 2020 року, з вимогою виплатити страхове відшкодування пов`язане із тимчасовою втратою працездатності на суму 9499,99 грн., з заявою а на виплату страхового відшкодування від 11 грудня 2020 року, з вимогою виплатити страхове відшкодування, пов`язане з моральною шкодою на суму 4953,15 грн..

На зазначені звернення позивача, останнім від відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», надано запит на отримання документів для здійснення розрахунку та виплат сум на користь позивача, а саме: виписні епікризи за період стаціонарного лікування або виписку з амбулаторної карти хворого; оригінали фінансових документів, що підтверджують витрати на лікування; копію листків непрацездатності, що відзняті з обох сторін та завірені підприємством, де працює ОСОБА_1 ; довідку про доходи ОСОБА_1 за попередній (до настання ДТП) календарний рік; витяг з ЄРДР; рішення суду щодо визнання водія забезпеченого транспортного засобу винною особою у скоєнні ДТП, що підтверджено копіями вимог за № 159 від 11.01.2021 року, № 400 від 16.01.2021, № 5377 від 26.05.2021, № 159 від 11.01.2021.

Проте, доказів надання страховій компанії заявлених для страхових виплат документів, з боку ОСОБА_1 не надано.

Також, як встановлено, на час дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповіальність на транспортний засіб «KAWASAKI Z 1000», номерний знак НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», за полісом ЕР-200204787.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стефківський Володимир Іванович, про те, що до позовної заяви було додано достатньо доказів, які підтверджують факт заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_1 саме внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 02.09.2020 року, суд першої інстан3ції зробив помилкові та не обґрунтовані висновки п справі, зробивши висновок про те, що позивач не є потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та прийняв незаконне рішення, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 979 ЦК України (в редакції на час настання ДТП), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається із частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається із частини 1 статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України передбачено, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 33.1.4. статті 33 вказаного вище Закону передбачено, що невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Пунктом 33.3. статті 33 вказаного вище Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Дніпровський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на час розгляду справи по суті заявленого позову, жодним рішенням ні в межах кримінального, цивільного або адміністративного провадження, не прийнято жодного рішення, за яким встановлено що позивач ОСОБА_1 є потерпілою особою, від дорождньо-транспортної події яка мала місцем 02 вересня 2020 р. близько 22 год. 21 хв. по вул. Сурській, в м. Кам`янське, Дніпропетровської обл.

Додану до апеляційної скарги постанову про визнання потерпілим у кримінальному провадженні від 01.10.2023 року Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 03.09.2020 року потерпілим, апеляційний суд не приймає в якості належного доказу, оскільки рішення суду Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалено 11 травня 2023 року, а копія постанови про визнання потерпілим у кримінальному провадженні Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 03.09.2020 року потерпілим винесена тільки 01.10.2023 року.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, у вказаній вище постанові вказано кримінальне провадження № 0000658 від 03.09.2020 року, тоді як в позовній заяві вказано кримінальне провадження № 0000698 від 02.09.2020 року (а.с. 2, 180).

Крім того, у вказаній вище постанові вказано мотоцикл BMW, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стефківський Володимир Іванович, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стефківський Володимир Іванович, залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 11 березня 2024 року

Суддя: О.Д.Канурна