Справа № 182/6007/23
Провадження № 4-с/0182/3/2024
У Х В А Л А

Іменем України

23.02.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Власенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк",-

В С Т А Н О В И В:

30.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), стягувач стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", просить суд:

- визнати причини пропуску строку на подання скарги поважними та поновити їх;

- визнати неправомірною бездіяльність Нікопольського відділу державноївиконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, накладеного постановою, про арешт майна боржника, серія таномер: 26177391, виданою 28.04.2011 року, видавник: державний виконавець Землянухін Р.В;

- зобов`язати Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиц ії (м. Одеса) зняти арешт з майна боржника, накладеного постановою, про арешт майна боржника, серія та номер:26177391, виданою 28.04.2011 року, видавник: державний виконавець Землянухін Р.В.

Свої вимоги мотивує тим, що, з метою реалізації свого права власності він звернувся до органів нотаріату.

21.09.2023 року, Іопелем С.О., приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області було сформовано Інформаційну довідку з ДРРПнНМ № 347536679 з якої вбачається, що з 28.04.2011 року на підставі постанови в рамках виконавчого провадження обліковується арешт нерухомого майна належного йому.

26.09.2023 року він звернувся до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) із заявою, на яку 12.10.2023 року було отримано відповідь № 27862 від 03.10.2023 року з якої вбачається, що в проваджені Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження АСВП № 26177391 про стягнення відповідно до виконавчого листа № 2-2178 виданого 14.03.2011 року Нікопольським міськрайонним судом з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 124 74,73 грн.

28.04.2011 року державним виконавцем Землянухіним Р.В., відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", винесена постанова про відкриття виконавчого провадження АСВП № 26177391, якою накладено арешт на майно боржника.

Після проведення виконавчий дій та перевірки майнового стану боржника 25.03.2015 року державним виконавцем Ковальчуком В.М., керуючись п.2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавчий документ повернуто стягувачу. Завершення виконавчого провадження за вищевказаною підставою не передбачає скасування заходів примусового виконання. Тобто даним листом Скаржнику було відмовлення у знятті арешту з нерухомого майна, належного Скаржнику, при цьому виконавче провадження завершено, підстав для відновлення виконавчого провадження у Відділу не має.

Крім того, відповідно до відповідно ч.1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Не зважаючи на дані обставини, арешт з майна так і не був знятий, що змусило звернутися з даною скаргою.

Існування арешту на його майно порушує конституційне право на реалізацію його майна.

Як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. При цьому, згідно ст. 56 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На підставі ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Частиною 2 даної статті передбачено, що про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Скарга подається у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Він отримав відповідь 12.10.2023 року після чого, звернувся до Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який 12.10.2023 року видав доручення адвокату на складання документу процесуального характеру. На момент видачі доручення вже був останній день строку оскарження, а після першої зустрічі з адвокатом, яка відбулась 17.10.2023 року та надання йому необхідних документів для складання скарги вже пройшов строк на оскарження. Постійні загрози артобстрілу у робочий час, які оголошувались Нікопольською військовою адміністрацією, не надавали можливості скорішого збору документів, так як в час оголошеної загрози не працюють заклади, та й він не наражав себе на небезпеку при оголошеній загрозі. Таким чином, наведені підстави є поважними причинами пропуску строку а, відтак, дана скарга подається із клопотанням про поновлення строку на оскарженняв порядку передбаченому п. 2 ст. 449 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Частиною 3 даної статті передбачено, що якщо суд встановить, що особа, рішення, діячи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від представника Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ірини Олійник на адресу суду надійшло клопотання, в якому просять розглянути скаргу без участі представника (а.с.27).

Представник Стягувача Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі (а.с.26).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з метою реалізації свого права власності Скаржник звернувся до органів нотаріату.

21.09.2023 року, Іопелем С.О., приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської було сформовано Інформаційну довідку з ДРРПнНМ № 347536679 з якої вбачається, що з 28.04.2011 року на підставі постанови в рамках виконавчого провадження обліковується арешт нерухомого майна належного Скаржнику (а.с.7-8).

26.09.2023 року Скаржник звернувся до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) з заявою, на яку 12.10.2023 року було отримано відповідь № 27862 від 03.10.2023 року з якої вбачається, що в проваджені Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження АСВП № 26177391 про стягнення відповідно до виконавчого листа № 2-2178 виданого 14.03.2011 року Нікопольським міськрайонним судом з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 12 474,73 грн. 28.04.2011 державним виконавцем Землянухіним Р.В., відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження АСВП № 26177391, якою накладено арешт на майно боржника.

Після проведення виконавчий дій та перевірки майнового стану боржника 25.03.2015 року державним виконавцем Ковальчуком В.М., керуючись п.2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавчий документ повернуто стягувачу. Завершення виконавчого провадження за вищевказаною підставою не передбачає скасування заходів примусового виконання (а.с.9-10).

Тобто даним листом Скаржнику було відмовлення у знятті арешту з нерухомого майна, належного Скаржнику, при цьому виконавче провадження завершено, підстав для відновлення виконавчого провадження у Відділу не має.

Крім того, відповідно до відповідно ч.1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Не зважаючи на дані обставини, арешт з майна так і не був знятий, що змусило скаржника звернутися з даною скаргою. Існування арешту на майно боржника порушує конституційне право Скаржника на реалізацію свого права на розпорядження належним йому нерухомим майном.

Як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. При цьому, згідно ст. 56 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Вирішуючи питання можливості поновлення скаржнику пропущеного строку звернення до суду, суд враховує посилання скаржника.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне поновити пропущений скаржником строк звернення до суду зі скаргою та задовольнити скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 447, 448,449 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Поновити строк ОСОБА_1 на подання скарги на дії державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк".

Визнати неправомірною бездіяльність Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, накладеного постановою, про арешт майна боржника, серія та номер: 26177391, виданою 28.04.2011 року, видавник: державний виконавець Землянухін Р.В.

Зобов`язати Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиц ії (м. Одеса) зняти арешт з майна боржника, накладеного постановою, про арешт майна боржника, серія та номер: 26177391, виданою 28.04.2011 року, видавник: державний виконавець Землянухін Р.В.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева