УХВАЛА

12 березня 2024 року м. Мукачево Справа №303/1368/24
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Кость В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи
до відповідача ОСОБА_2
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_3
У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вищевказана цивільна справа.
Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.
11 березня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також клопотання про витребування доказів.
Відповідач вважає, що враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, обсяг та характер доказів у справі, необхідність витребування додаткових доказів, залучення третьої особи, значення справи для відповідача, розгляд справи слід проводити за правилами загального позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, клопотання, суд констатує наступне.
Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно з п. 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.
Порядок вирішення питання щодо розгляду справ у порядку спрощеного провадження регламентовано главою 10 Розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України.
Зокрема, згідно з положеннями частини першої ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи:
1) малозначні справи;
2) що виникають з трудових відносин;
3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
Відповідно до частини другої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Так, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах (частина четверта статті 274 Цивільного процесуального кодексу України):
1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;
2) щодо спадкування;
3) щодо приватизації державного житлового фонду;
4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;
5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Фактичний аналіз позовних вимог свідчить про те, що дана справа не відноситься до переліку справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з частиною шостою ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:
1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
При цьому, суд звертає увагу, що згідно з частиною першою ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, що, в свою чергу не позбавляє сторін протягом встановленого строку подавати заяви по суті справи, клопотання з процесуальних питань та необхідні докази.
Таким чином, відповідач, надавши відзив на позов, скористалася правом на подання заяви по суті справи, у якій наведено заперечення на позов та аргументи на підтримання своєї правової позиції по суті спірних правовідносин.
За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для заслуховування особистих пояснень сторін у судовому засіданні.
Клопотань, розгляд яких не можливий без участі сторін, до суду не надходило.
Посилання відповідача на те, що обраний позивачем спосіб захисту, обсяг і характер доказів вимагають розглядати справу за правилами загального позовного провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи, залишилися доказово непідтвердженими.
Враховуючи викладене, а також з огляду на дискреційний характер повноважень суду відносно вирішення такої категорії процесуальних питань, суд не знаходить підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
Щодо заявленого клопотання про витребування доказів, суд вважає, що таке підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Згідно з частиною першоїю ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Враховуючи те, що відповідач просить витребувати копії спадкових справ, які містять в собі нотаріальну таємницю, та можуть бути надані в порядку витребування доказів судом, суд вважає за необхідне витребувати від Другої Мукачівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи за № 188/2018 року, заведену 20 квітня 2018 року за померлою ОСОБА_4 та копію спадкової справи за №353/2019, заведену за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 81, 84, 260, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України,
ПОСТАНОВИВ:
1. В задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відмовити.
2. Клопотання про витребування доказів - задоволити.
2.2. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
3. Ухвала оскарженню не підлягає.
4. Ухвала суду складена та підписана 12.03.2024.
Суддя В.В. Кость