провадження № 22-ц/824/4496/2024 суддя-доповідач у ІІ суді Інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року про відмову в забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та стягнення грошової компенсації у зв`язку з відчуженням спільного майна, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати нерухоме майно: трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 площею 55 кв.м.; однокімнатну квартиру площею 55 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 (забудовник «Perfect Group») - житло наразі перебуває на стадії будівництва, але кошти за квартиру сплачені забудовнику в повному обсязі; однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 площею 50 кв.м. за сумісною власністю подружжя та визнати право власності на вказаних об`єктів нерухомості за позивачем; визнати рухоме майно: автомобіль MERCEDES-BENZ GL 320 CDI номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна: 2987, тип кузова: Універсал-ь, VIN-код: НОМЕР_2 - спільною сумісною власністю подружжя та визнати право власності на вказаного транспортного засобу за позивачем; стягнути з відповідача на користь позивача 625 000 грн. компенсації вартості частини проданого автомобіля MERCEDES-BENZ GL 450, який мав державний номер НОМЕР_3 , 2014 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна: 2996, тип кузова: Універсал-b, VIN-код: НОМЕР_4 .

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту на майнові права на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , проектна загальна площа 58,45 м2. проектна житлова площа 21,63 м2, кількість кімнат 1, яка будується (побудована) згідно до Попереднього договору №2998 від 22 грудня 2021 року; заборонити відповідачу вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані із розпорядженням правами на вищевказану однокімнатну квартиру до розгляду справи по суті.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що враховуючи розмір позовних вимог, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, позивач вважає за необхідне вжити судом заходи забезпечення позову, шляхом, що гарантуватиме реальне виконання прийнятого рішення, оскільки між сторонами існує спір щодо наявності або відсутності у позивача майнових прав на вищевказану однокімнатну квартиру.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та з урахуванням уточненої апеляційної скарги ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує про те, що відповідач (колишня дружина позивача) скориставшись його відсутністю у квартирі, в якій вони разом мешкали та його перебуванням на роботі, забрала всі документи на спірну нерухомість, зокрема і на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та наразі переховує їх від позивача. Крім того, позивач вказує, що зазначений (із наданням доказів) конкретний факт того, що відповідач у справі вже вчинила дії, спрямовані на відчуження спірного майна, яке є предметом позову. Позивачем до суду надана відповідь від 05 вересня 2022 року №31/26-343аз Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, на адвокатський запит про те, що відповідач 27 серпня 2022 року продала без згоди позивача спірний автомобіль. Тобто, докази того, що відповідач у справі за можливості вже діяла в суто особистих інтересах і вжила заходів, спрямованих на спричинення матеріальної шкоди позивачу, були надані суду. І ризик того, що в разі невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову в заяві обґрунтований із посиланням на конкретні факти, які підтверджують намір відповідача у справі в подальшому за можливості продати або іншим чином переоформити право власності на спірне майно - об`єкт поки що незавершеного будівництва за вищевказаною адресою. Цим обставинам судом жодним чином не надано оцінку в оскаржуваній ухвалі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує про те, що забезпечення позову у вказаний заявником спосіб є неспівмірним із заявленими позовними вимогами та не відповідає вимогам закону, а викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Також, заявник не довів намірів відповідача, як власника спірного нерухомого майна, відчужити належне їй майно або чинити перешкоди у виконанні ймовірного рішення суду, тому суд першої інстанції постановив законне та обґрунтоване рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову та не надав підтвердження того, що спірну квартиру мають намір відчужити, а посилання, які містися в матеріалах заяви, не дають достатніх підстав для підтвердження наміру.

Апеляційний суд по суті погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Зі змісту поданої позивачем заяви про забезпечення позову вбачається, що він просив суд вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту на майнові права на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , проектна загальна площа 58,45 м2. проектна житлова площа 21,63 м2, кількість кімнат 1, яка будується (побудована) згідно до Попереднього договору №2998 від 22 грудня 2021 року; заборонити відповідачу вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані із розпорядженням правами на вищевказану однокімнатну квартиру до розгляду справи по суті.

В той же час, зі змісту позовних вимог вбачається, що майнові права на квартиру АДРЕСА_3 не є предметом позову і щодо них позивач жодних вимог не заявляв.

Натоміть, позивач просив суд визнати нерухоме майно: трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 площею 55 кв.м.; однокімнатну квартиру площею 55 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 (забудовник «Perfect Group») сумісною власністю подружжя та визнати право власності на вказаних об`єктів нерухомості за позивачем.

При цьому, в заяві про забезпечення позову позивач не просив вжити жодних заходів забезпечення щодо однокімнатної квартири площею 55 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, які просив вжити позивач не є співмірними позовним вимогам, що є окремою достатньою підставою до відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 березня 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.