КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року місто Київ

Справа № 754/9284/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2251/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О. В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапка М. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року (ухвалене у складі судді Зотько Т. А., повне судове рішення складено 07 грудня 2023 року)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НІКО-ТАЙС» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованого розміру 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання

ВСТАНОВИВ

У липні 2023 року ТОВ «Компанія НІКО-ТАЙС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія НІКО-ТАЙС» 3 % річних у розмірі 121 971 грн 31 к., інфляційні втрати у розмірі 701 888 грн 89 к., а також витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 12 358 грн 00 к.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до вироку Голосіївського районного суду міста Києва по справі №1-666/12 від 23.05.2013 року, визнано відповідачку винною у вчинені відповідних кримінальних правопорушень.

Відповідно до виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року, виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, підлягає стягненню із відповідачки на користь ПАТ «Київенерго» грошових коштів у розмірі 467 340,17 гривень.

Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 01 листопада 2021 року, задоволено вимоги заяви вих. №18-3/08 від 18 серпня 2021 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про заміну сторони у справі №1-666/12 (№1-37/13) під час примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року, виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 01 листопада 2021 року, здійснено процесуальне правонаступництво на стадії виконання вироку суду, та фактично змінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року, виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року АТ «К. ЕНЕРГО» замінено на правонаступника - ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 11 січня 2022 року, заяву ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про відновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м.Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року, виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду міста Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року та видачу дублікату виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м.Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року, виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м.Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, задоволено повністю: відновлено ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1- 37/13), виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року; видано ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» дублікат виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13), виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 11 січня 2022 року встановлено, що заборгованість боржника згідно виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13), виданого на примусове виконання Вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, складає 420 530,17 грн..

Відповідно до постанови Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овчаренка М.О. від 09 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13), виданого 28 січня 2022 року на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про стягнення заборгованості у розмірі 420 530,17 грн.

За період з 11 лютого 2023 року по 29 червня 2023 року в порядку примусового виконання виконавчого листа, від Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овчаренка М.О. в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 надійшли кошти у загальному розмірі 175 952,84 грн.: 4 318,17 грн. - 11 лютого 2022 року; 81 439,72 грн. - 15 лютого 2022 року; 15 782,80 грн. - 18 лютого 2022 року; 74 412,15 грн. - 05 січня 2023 року.

Станом на день подання позову зобов`язання відповідачки при примусовому виконанні вироку суду в повному обсязі не виконанні. А відтак, відповідачка зобов`язана сплатити на користь ТОВ «Компанія НІКО-ТАЙС» 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим позивач вимушений звертатись до суду з вказаним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НІКО-ТАЙС» 3% річних у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання у загальному розмірі - 18 529,00 грн, а також судовий збір в розмірі 2 684, 00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НІКО-ТАЙС» - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, директор ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» Мілованова О. М. 09 грудня 2023 року, згідно поштової відмітки, направила на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року змінити та прийняти у справі нове рішення, яким у повному обсязі задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія НІКО-ТАЙС» 121 971 грн 31 к. 3% річних та 701 888 грн 89 к. інфляційних втрат, а також витрати, пов`язані з сплатою судового збору.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не обґрунтував в чому полягає незаконність та необґрунтованість позовних вимог.

Посилається на те, що відповідачем наразі зобов`язання в повному обсязі не виконано, а нормами Цивільного кодексу України чітко визначено наслідки неналежного та невчасного виконання зобов`язань.

Вказує, що суд в оскаржуваному рішенні безпідставно вдався до застосування «правового пуризму», надмірної процесуально формальності, не здійснивши при цьому дотримання норм ЦК України та ЦПК України та не врахувавши правові висновки Верховного Суду у відповідних Постановах суду завчасно наданих (наведених у процесуальних документах) позивачем із врахуванням положення статті 514 ЦК України, статті 55,442 ЦПК України та частини п?ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та дати виникнення існування, початку перебігу та невиконання грошового зобов?язання на підставі виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва по справі №?1-666/12 (№1-37/13), виданого 28 січня 2022 року на примусове виконання Вироку Голосіївського районного суду міста Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, котрий набрав законної сили.

Зазначає, що висновки суду суперечать одне одному, оскільки спочатку суд вказує, що позивач є належним кредитором відповідача щодо виконання останнім грошового зобов`язання, набутих та належних кредитору на підставі виконавчого листа, а також що позивачу належать всі інші додаткові права як кредитора у зв`язку із неналежним, несвоєчасним, та/або неповним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, разом з тим суд вказує, що позовні вимоги котрі розраховані із 24 травня 2013 року на існуючу суму заборгованості не підлягають стягненню на користь позивача.

Вказує, що ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилається на те, що судове рішення фактично не виконано, тому кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Крім того, скаржник просить врахувати позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц та від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15, відповідно до якої суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та надано учасникам справи 5-денний строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу з моменту отримання даної ухвали.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Грищенко О. М. доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній викладених.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась судом шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності незявившихся осіб.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржується лише в частині незадоволених позовних вимог, тому рішення в частині стягнення з відповідача 3 % річних у загальному розмірі 18 529 грн 00 к. апеляційному перегляду не підлягає.

Заслухавши доповідь Головуючого судді Желепи О. В., пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає таким вимогам.

Суд першої інстанції вважав встановленими такі обставини.

Відповідно до вироку Голосіївського районного суду міста Києва по справі №1-666/12 від 23.05.2013 року, визнано винною відповідачку у вчинені відповідних кримінальних правопорушень.

Відповідно до виконавчого листа Голосіївського районного суду м.Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року, виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, підлягає стягненню із відповідачки на користь ПАТ «Київенерго» грошових коштів у розмірі 467 340,17 гривень.

Згідно ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2021, судом встановлено, що 08.08.2021 АТ "К.Енерго" в якості продавця та ТОВ «Компанія НІКО-ТАЙС» в якості покупця складено акт придбання майна на аукціоні в якому зазначено, що на умовах цивільно правового правочину, котрий укладено сторонами та на підставі протоколу проведення електронного аукціону №UA-PS-2021-07-16-000066-1 від 27.07.2021 продавець передав у власність покупцеві об`єкт продажу банкрута АТ "К.Енерго" - лот №69. Серед іншого, придбано право вимоги до ОСОБА_1 на суму 420 530,17 грн..

Як вбачається з ухвали Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 01 листопада 2021 року, задоволено вимоги заяви вих. №18-3/08 від 18 серпня 2021 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про заміну сторони у справі №1-666/12 (№1-37/13) під час примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року, виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, здійснено процесуальне правонаступництво на стадії виконання вироку суду, та фактично змінено сторону (стягувача) виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м.Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року, виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року АТ «К. ЕНЕРГО» замінено на правонаступника - ТОВ «Компанія « НІКО-ТАЙС».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 11 січня 2022 року, заяву ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про відновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року, виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року та видачу дублікату виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м.Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13) від 23 травня 2013 року, виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м.Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, задоволено повністю: відновлено ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва по справі №1-666/12 (№1- 37/13), виданого на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м.Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року; видано ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» дублікат вищевказаного виконавчого листа .

Крім того, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 11 січня 2022 року встановлено, що залишок заборгованості боржника згідно виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13), виданого на примусове виконання Вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, складає 420 530,17 грн.

Таким чином, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» є належним стягувачем у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м.Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13), виданого 28 січня 2022 року на примусове виконання Вироку Голосіївського районного суду міста Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, та є правонаступником АТ « К.ЕНЕРГО» на підставі ст. 15 ЗУ « Про виконавче провадження».

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» є належним Кредитором відносно ОСОБА_1 щодо виконання Боржником/Відповідачем грошового зобов`язання, та наділене всіма іншими додатковими правами як Кредитора у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням Боржником/Відповідачем відповідного грошового зобов`язання на підставі виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13), виданого 28 січня 2022 року на примусове виконання Вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року.

Відповідно до постанови Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овчаренка М.О. від 09 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13), виданого 28 січня 2022 року на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про стягнення заборгованості у розмірі 420 530,17 грн..

За період із 11 лютого 2023 року по 29 червня 2023 року в порядку примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 (№1-37/13), виданого 28 січня 2022 року на примусове виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овчаренка М.О. в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 надійшли кошти у загальному розмірі 175 952,84 грн.: 4 318,17 грн. - 11 лютого 2022 року; 81 439,72 грн. - 15 лютого 2022 року; 15 782,80 грн. - 18 лютого 2022 року; 74 412,15 грн. - 05 січня 2023 року.

Відмовляючи у задоволені частини позовних вимог суд першої інстанції керувався тим, що позивач набув право вимоги до відповідачки саме з 08.08.2021 року, тобто з моменту складення акту придбання майна на аукціоні.

Суд вказував, що у зв`язку з невчасним виконанням відповідачем вироку Голосіївського районного суду м. Києва по справі №1-666/12 від 23 травня 2013 року, з неї на користь позивача підлягає до стягнення сума нарахованих 3% - річних у розмірі 18 529,00 грн за період з 08.08.2021 р. по 29.06.2023 р.

Місцевий суд виснував, що сума нарахованих інфляційних втрат за період з травня 2013 року по грудень 2020 року у розмірі 701 888,89 грн не підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, з тих підстав, що право вимоги до відповідачки позивач набув саме з 08.08.2021 року, а інфляційні втрати просить стягнути за період, що передував набуттю такого права, а вимог щодо стягнення інфляційних втрат за період з 08.08.2021 р. по 29.06.2023 р. позивачем заявлено не було.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції, оскільки такі висновки відповідають встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 598, 599 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 16 травня 2018 року № 686/21962/15-ц (провадження14-16цс18) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що у статті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Таким чином у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вказане свідчить, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Хоча шкода стягнута за вироком суду підпадає під поняття зобов`язань, разом з тим правова природа виникнення зобов`язання, що виникло на підставі договору, є відмінним від зобов`язання, що виникло на підставі вироку суду. Таке зобов`язання є наслідком вчинення особою протиправних дій стосовно потерпілої особи, в результаті якого у потерпілого виникло право на відшкодування шкоди.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Матеріалами справи підтверджено, що вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 23.05.2013 року у справі №1-666/12 відповідача визнано винною у вчинені відповідних кримінальних правопорушень та стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Київенерго» 467 340 грн 17 к.

08 серпня 2021 року позивач на аукціоні викупив борг ОСОБА_1 в сумі 420 530,17 грн перед АТ "К.Енерго" за вироком суду на підставі акту про придбання майна на аукціоні, в якому зазначено, що на умовах цивільно правового правочину, котрий укладено сторонами та на підставі протоколу проведення електронного аукціону №UA-PS-2021-07-16-000066-1 від 27.07.2021 продавець передав у власність покупцеві об`єкт продажу банкрута АТ "К.Енерго" - лот №69.

Таким чином ТОВ «Компанія НІКО-ТАЙС» набуло право на отримання боргу від ОСОБА_1 в конкретно визначеній сумі, зазначеній у виконавчому листі та вироку суду - 08 серпня 2021 року.

Місцевим судом правильно встановлено, що ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» наразі після 08 серпня 2021 року є кредитором відповідача, який наділений іншими додатковими правами як Кредитор у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням відповідачем відповідного грошового зобов`язання.

Разом з тим з матеріалів справи не встановлено, що відповідачем були порушені права ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» з 23 травня 2013 року до 08 серпня 2021 року, тобто до моменту придбання останнім боргу.

Враховуючи, що захисту в судовому порядку підлягає лише тільки дійсне порушене право, а також те, що позивачем не доведено факт того, що відповідачем починаючи з 23.05.2013 року до 08.08.2021 року було порушено його право на отримання коштів, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду щодо відсутності підстав для задоволення позову щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з травня 2013 року по грудень 2020 року, та 3 % річних за період з 24 травня 2013 року по 07 серпня 2021 року.

Посилання позивача на те, що судом було замінено сторону у виконавчому листі на правильність таких висновків не впливають, оскільки така заміна, відбулась після 08 серпня 2021 року і відповідно у відповідачки не могло існувати жодного простроченого грошового зобов`язання перед позивачем до серпня 2021 року, а відповідно і інфляцію не було на що нараховувати, як і три відсотки річних.

Слід зазначити, що особа на користь якої був стягнутий борг не тільки не вимагала нарахування інфляційних збитків, а й не ініціювала на протязі 10 років питань щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його виконання, очевидно не бажаючи виконувати вирок суду і в частині основного боргу.

Позивач прирівнюючи свої права до прав кредиторів за договірними зобов`язаннями, за якими придбавається право вимоги за договором, в тому числі під час усього строку дії договірних зобов`язань, не враховує те, що в даній справі позивач придбав лот - борг за виконавчим листом, виданим на підставі вироку суду на конкретно визначену одноразову суму (не періодичні платежі), зазначену в цьому листі і відповідно не виконання грошового зобов`язання та порушення прав позивача, яке він просить захистити на підставі ст. 625 ЦК України, не могло бути порушеним до придбання ним такого боргу .

Щодо посилання в апеляційній скарзі, що висновки суду суперечать одне одному, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки такі твердження є суб`єктивною думкою позивача, які не підтверджені матеріалами справи.

Посилання скаржника на позиції Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц та від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 не заслуговує на увагу, оскільки як вже зазначено судом, право позивача до 08.08.2021 року не було порушено. Крім того, обставини, які були предметом дослідження в наведених в скарзі постановах є не релевантними з обставинами встановленими в даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого рішення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом надана правова оцінка та належне обґрунтування заявленим позовним вимогам та підставам позову. З рішення зрозумілі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення сум, передбачених ст. 625 ЦК України за період до придбання позивачем на аукціоні боргу відповідачки.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд встановив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, то перерозподіл судових витрат у відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.

Керуючись ст. ст. 268, 367,368, 374,375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 березня 2024 року.

Головуючий О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська