Справа № 194/1931/23
Номер провадження № 2/194/203/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про зменшення розміру стягуваних аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Маньковський В.П. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів. Позовну заяву мотивує тим, що позивач та відповідач мають від шлюбу двох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з відповідачкою. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2010 року з позивача на користь відповідача стягнено аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року з позивача на користь відповідача стягнено аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року був збільшений розмір аліментів, що стягувався за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2010 року на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 до 1/4 частини доходів відповідача. Тобто, загальний розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача складає 1/2 частини доходів відповідача. На теперішній час змінився сімейний стан та матеріальне становище позивача. Так, у позивача з`явилася тяжка хвороба атипова гемангіома мозку. Хвороба стрімко розвивається і він потребує дороговартісної хірургічної операції та подальшого тривалого лікування. 14 червня 2023 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_6 , яка має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина та її дитина перебувають на утриманні позивача. На даний час позивач проходить військову службу у Збройних силах України та потребує додаткових витрат на підтримання свого здоров`я, та інших витрат, пов`язаних з проходженням військової служби у важких умовах. Його дружина ОСОБА_6 має складну хворобу щітоподібної залози аутоімунний тереодіт, що має хронічний, повільно прогресуючий перебіг і потребує постійного лікування. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 квітня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 частини його доходів; відкликати з виконання виконавчий лист, виданий Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року про стягнення з відповідача на користь відповідача на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 квітня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 квітня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 частини його доходів; відкликати з виконання виконавчий лист, виданий Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року про стягнення з позивача на користь відповідача на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 квітня 2013 року до досягнення дитиною повноліття; стягнути з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Представник відповідача адвокат Андрухов Д.Г. надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені позову з наступних підстав. Дослідження МРТ від 27 листопада 2023 року не є клінічним діагнозом, а тому не є доказом, який безпосередньо підтверджує ту чи іншу хворобу без медичних висновків спеціалістів. Окрім того, позивачем не надано медичних документів про його діагноз, витрат на лікування. Позивач не надав жодного доказу того, що його дружина ОСОБА_6 перебуває на його утриманні (є інвалідом, або не може працювати у зв`язком з доглядом до трьох років за їх спільною дитиною, не надав доказів її захворювання). Посилання позивача на те, що на його утриманні перебуває дитина його дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взагалі не слід брати до уваги, бо у цієї дитини є свій батько, який зобов`язаний її утримувати, та з якого стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його доходів на користь ОСОБА_6 . Крім того, позивач має заборгованість зі сплати аліментів на спільних з відповідачем дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач також утримує їх спільних дітей, але її заробітна плата складає 6700,00 грн. на місяць. Також, їх спільна дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має хронічне захворювання очей, у зв`язку з чим потребує постійного лікування, купівлю окулярів.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, але представник позивача адвокат Маньковський В.П. надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, просить позов задовольнити.

Представник відповідача та відповідач не з`явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, у відзиві на позовну заяву просить розглядати справу за відсутності сторони відповідача та відмовити в задоволенні позову.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року по справі №194/932/17 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2010 року по справі №2-315/2010 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 січня 2010 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року по справі №194/849/13-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 квітня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року по справі №194/415/16-ц збільшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2010 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_2 ), на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 до 1/4 частини з усіх його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідно до МРТ заключення від 27 листопада 2023 року, висновок обстеження ОСОБА_2 : МР-даних за вогнищеве ураження, об`ємні процеси, посттравматичні зміни головного мозку не виявлено. Початкові гіпотрофічні зміни головного мозку. Утворення верхівки піраміди лівої скроневої кістки (ймовірніше атипова гемангіома). Рекомендовано консультацію лікуючого лікаря.

Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати, наданого ВЧ НОМЕР_3 від 07 грудня 2023 року, ОСОБА_2 за період з 01 березня 2023 року по 31 жовтня 2023 року включно нараховано 366233,38 грн., та утримано 181563,30 грн.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 14 червня 2023 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 14 червня 2023 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 .

З рецепту на окуляри від 01 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виписано контактні лінзи.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 02 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

З Витягів з реєстру територіальної громади вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до повідомлення Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23 січня 2024 року за виконавчим листом № 194/415/16-ц від 08 вересня 2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, станом на 23 січня 2024 року наявна заборгованість по аліментам у розмірі 74752,14 грн.

Відповідно до повідомлення Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23 січня 2024 року за виконавчим листом № 194/849/13-ц від 07 червня 2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, станом на 23 січня 2024 року наявна заборгованість по аліментам у розмірі 296659,40 грн.

З медичної картки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що дитина перебуває на обліку з діагнозом: вроджений астигматизм, амбіопатія. Показано постійне використання окулярів та регулярний нагляд лікаря.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Ст. 180 Сімейного Кодексу України також передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

У відповідності зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З правових позицій, викладених у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Також у п. 23 даної Постанови, зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, дані норми права дозволяють констатувати, що при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача, у тому числі і враховувати стан здоров`я та потреби дитини в її розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що після ухвалення рішення Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року та рішення Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року у позивача змінився сімейний стан, оскільки він 14 червня 2023 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_8 .

Натомість, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що у нього змінився матеріальний стан у зв`язку з одруженням, бо його дружина ОСОБА_9 має певні захворювання та перебуває на його утриманні, оскільки він не надав жодного належного та допустимого доказу того, що його дружина ОСОБА_9 за станом здоров`я не може себе утримувати.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває дитина його дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки він не зобов`язаний сплачувати аліменти на цю дитину, бо відповідно до чинного законодавства України саме батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Суд також не бере до уваги доводи позивача про те, що у нього погіршилося здоров`я, оскільки дослідження МРТ від 27 листопада 2023 року не є клінічним діагнозом, а тому не є доказом, який безпосередньо підтверджує ту чи іншу хворобу без медичних висновків спеціалістів. Окрім того, позивачем не надано медичних документів про його діагноз, витрат на лікування.

Натомість, суд бере до уваги, що у позивача збільшився дохід, оскільки він на даний час перебуває в ЗСУ та отримує дохід, який за період з 01 березня 2023 року по 31 жовтня 2023 року включно склав 366233,38 грн.

Крім того, суд враховує, що позивач має заборгованість перед відповідачем по сплаті аліментів на утримання двох своїх дітей у загальному розмірі 371411,54 грн.

Також суд враховує, що його малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку з діагнозом: вроджений астигматизм, амбіопатія, та їй показано постійне використання окулярів та регулярний нагляд лікаря.

Таким чином, суд критично ставиться до тверджень позивача про погіршення його матеріального стану, оскільки матеріали справи не містять належних доказів про зменшення його доходів за період після ухвалення судових рішеньпро стягнення з нього аліментів на утримання дітей на користь відповідача.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22серпня 2022року у справі № 712/6313/21.

Суд приходить до висновку, що доказами наявними в матеріалах справи, погіршення матеріального стану позивача у зв`язку зі зменшенням доходу не доведено.

В свою чергу, посилання позивача на те, що він одружився, не доводить допустимими доказами погіршення його матеріального стану, та не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Такий висновок апеляційного суду зроблений з урахуванням правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2017/19.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021року у справі № 715/2073/20.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Отже, при ухваленні рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 стосовно того, що зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, а позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення свого майнового стану.

Суд вважає, розмір аліментів, які стягнуті за судовими рішеннями на дітей, а саме по 1/4 частини доходів відповідача на кожну дитину є їх належним забезпеченням на достатній рівень їх життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Отже, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд не стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

На підставі ст.ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4,10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позову представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про зменшення розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення суду складено 01 квітня 2024 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін