Справа № 950/1107/23
Номер провадження 2/950/42/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

28 лютого 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі судового засідання Сивоконь А.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів Мазурова А.В., Бауліна О.І., Бауліної Н.В., Кучменка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рябушківський бекон» про відновлення становища, яке існувало до порушення права, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Лебединська міська рада, державний реєстратор виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області Філоненко Олег Миколайович,

ВСТАНОВИВ:

СТОВ «Хлібороб» звернулося до суду з даним позовом, в якому просило відновити становище, яке існувало до порушення права СТОВ «Хлібороб» на оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:010:1544 шляхом:

- визнання незаконними дій Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:010:1544 на земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери: :03:011:0003, :03:011:0011, :03:011:0012, :03:011:0077, :03:011:0078, :03:011:0079, :03:011:0080, :03:011:0081, :03:011:0082;

- визнання незаконними та скасування: Наказу серія та номер: 18-7002/16-19-СГ, виданого 16.07.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0003; Наказу серія та номер: № 18-6323/16-18-СГ, вданого 20.08.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0077; Наказу серія та номер: № 18-6320/16-18-СГ, виданого 20.08.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0080; Наказу серія та номер: № 18-6314/16-18-СГ, виданого 20.08.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0081; Наказу серія та номер: № 18-6319/16-18-СГ, виданого 20.08.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0082; Наказу серія та номер: 18-18972/16-20-СГ, виданого 13.05.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0011; Наказу серія та номер: 18-6322/16-18-СГ, виданого 20.08.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0078; Наказу серія та номер: 18-6321/16-18-СГ, виданого 20.08.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0079; Наказу серія та номер: № 18-30047/16-20-СГ, виданого 01.04.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :03:011:0012;

- визнання протиправною та скасування державної реєстрації новостворених земельних ділянок з кадастровими номерами :03:011:0003, :03:011:0011, :03:011:0012, :03:011:0077, :03:011:0078, :03:011:0079, :03:011:0080, :03:011:0081, :03:011:0082, які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:010:1544;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області об`єднати земельні ділянки, які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:010:1544 в одну земельну ділянку в тих самих межах та площі, що існувала до її поділу, та внести відповідну інформацію до Державного земельного кадастру.

Судові витрати покласти на відповідачів по справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.06.2011 між Лебединською міською радою (орендодавцем) та СТОВ «Хлібороб» (орендарем) було укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастрові номери :03:010:1544, :03:010:1545, які знаходяться на землях запасу Лебединської міської ради, загальною площею 59 га.

З метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди на новий строк, 16.03.2016 СТОВ «Хлібороб», подало до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області відповідний лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, але останнє про прийняте ним рішення товариство не повідомило.

Рішенням господарського суду Сумської області від 03.07.2019, яке набрало законної сили 12.01.2021, договір поновлено на 5 років, на тих самих умовах.

Позивач зазначає, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права, але зареєструвати зазначене право товариство не може, оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами № :03:010:1544 та №:03:010:1545 припинили своє існування.

Зокрема, шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:010:1544 сформовані та зареєстровані нові земельні ділянки, власниками яких на даний час є: земельної ділянки :03:011:0003 - ОСОБА_2 ; земельної ділянки :03:011:0011 - ОСОБА_3 ; земельної ділянки :03:011:0012 - ОСОБА_4 ; земельної ділянки :03:009:0077 - ОСОБА_5 ; земельної ділянки :03:009:0078 - ОСОБА_6 ; земельної ділянки :03:009:0079 - ОСОБА_10 ; земельної ділянки :03:009:0080 - ОСОБА_7 ; земельних ділянок :03:009:0081 та :03:009:0082 - ОСОБА_8 . Орендує земельні ділянки ТОВ «Рябушківський бекон» окрім земельної ділянки :03:011:0079.

Позивач вважає, що в порушення його прав як законного орендаря земельної ділянки з кадастровим номером № :03:010:1544 під час дії договору оренди така земельна ділянка була поділена та передана у власність третім особам, які в свою чергу передали в оренду свої земельні ділянки новому орендареві.

Дії Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо скасування державної реєстрації та поділу земельної ділянки під час фактичної дія договору оренди з СТОВ «Хлібороб» суперечать вимогам чинного законодавства та вчинені з порушенням порядку такого поділу, а тому вони є протиправними, у зв`язку з чим просить його вимоги задовольнити.

Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, наведених в позовній заяві. Щодо заявлених представниками відповідачів судових витрат, просила їх розмір зменшити, оскільки вважає, що він завищений, є неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатами роботою.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області як в наданому відзиві на позовну заяву (т. 1 а.с. 57-64), так і в судовому зсіданні зазначив, що вимоги СТОВ «Хлібороб» вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, до 27.05.2021 здійснювало розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Сумської області.За результатом розгляду заяв громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які надійшли до управління впродовж 2018-2019 р.р., видано накази про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, орієнтовною площею до 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населеного пункту на території Лебединської міської ради Сумської області. ОСОБА_15 надано дозвіл відповідно до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.04.2020. В подальшому Головним управлінням видано накази «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність». Такі накази є ненормативними актами органу владних повноважень, вони являються актами одноразового застосування, що вичерпали свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані після їхнього виконання.

Також представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області просить врахувати, що рішення господарського суду від 03.07.2019 по справі № 920/352/19, яке набрало законної сили 12.01.2021, визнано поновленим укладений між Лебединською міською радою та СТОВ «Хлібороб» договір оренди землі від 10.06.2011 на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені зазначеним договором оренди землі, вважаючи укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди землі в редакції викладеній у рішення Господарського суду у Сумській області від 03.07.2019 у вказаній справі. Однак, земельні ділянки які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:010:1544, були надані у власність ще до набрання законної сили зазначеним рішенням господарського суду.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та зобов`язання Головного управління скасувати державну реєстрацію спірних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, то Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не має повноважень вносити будь-які зміни до Державного земельного кадастру, навіть на підставі рішення суду, адже такі зміни можуть вноситись лише державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» у відповідності до зазначених норм законодавства.

В частині вимог про зобов`язання об`єднати земельні ділянки, які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:010:1544 в одну земельну ділянку в тих самих межах та площі, що існувала до її поділу та внести відповідну інформацію до Державного земельного кадастру, представник управління відзначає, що поновлення закритої поземельної книги та присвоєння того ж самого кадастрового номеру скасованій земельній ділянці є неможливим. Функціонал програмного забезпечення Державного земельного кадастру не передбачає вчинення будь-яких дій крім режиму перегляду закритої поземельної книги. Також не передбачено втручання будь-якої особи в присвоєння програмним забезпеченням Державного земельного кадастру кадастрового номеру. Отже, враховуючи вищевикладене, поновлення у Державному земельному кадастрі запису про земельну ділянку з кадастровим номером :03:010:1544 є неможливим.

Враховуючи викладене, представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області просить в задоволенні даного позову відмовити.

Представниця відповідача - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову СТОВ «Хлібороб» також заперечила, заначивши, що наявність права оренди земельної ділянки у позивача після 20.06.2021 не доведено, як і не доведено порушення його прав. Позивач не зважає на те, що рішенням Господарського суду Сумської області визнано укладеною додаткову угоду від 20.06.2016 строк дії цієї додаткової угоди 5 років, тобто до 20.06.2021 і жодних змін в дату, з якої така додаткова угода є укладеною не внесено. Позивачем не надано не тільки належних, допустимих та достовірних, а взагалі жодного доказу порушення його прав з боку відповідача ОСОБА_5 , тоді як відповідно до вимог процесуального закону він повинена був такі докази надати суду. Позивач особисто, чи через представників до останнього жодного разу не звертався. Земельна ділянка набута ОСОБА_5 у відповідності до закону і власник не позбавлений права передавати свою власність в оренду, більш того він не зобов`язаний надавати докази створення/ведення особистих селянських господарств, на що посилається СТОВ «Хлібороб». До позовної заяви додано копію договору оренди землі від 10.06.2011 та копію рішення Господарського суду Сумської області від 03.07.2019, однак ОСОБА_5 не є учасником цих правовідносин. Власником земельної ділянки він став 15.11.2019, у той час коли рішення Господарського суду Сумської області від 03.07.2019 не набрало законної сили, оскільки було скасовано 17.10.2019 постановою Північного апеляційного господарського суду. Тобто, на момент реєстрації права власності були відсутні будь-які відомості щодо прав інших осіб на вказану земельну ділянку. Тому вважає, що у задоволенні позовних вимог СТОВ «Хлібороб» слід відмовити.

Такі ж доводи представниця ОСОБА_5 виклала й у відзиві на позов (т. 1 а.с. 125-127).

Представник відповідача - ОСОБА_8 в судовому засіданні та у відзиві на позов (т. 1 а.с. 135-137) просив врахувати, що право оренди СТОВ «Хлібороб» на підставі договору та додаткової угоди було поновлено та існувало до 20.06.2021, що встановлено рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 03.11.2022. Зважаючи на те, що після 20.06.2021 позивач не мав жодних прав на земельні ділянки, які на даний час належать ОСОБА_8 , то і порушення прав СТОВ «Хлібороб» навіть існувати не може. Так само ОСОБА_8 не може бути відповідачем, оскільки відсутні порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси позивача. Докази порушення прав СТОВ «Хлібороб» з боку ОСОБА_8 надані суду не були. В свою чергу право власності останнього на земельні ділянки оформлено і зареєстровано у передбачений законом спосіб на підставі договору купівлі-продажу, так само як і зареєстровано у відповідності з законом право попереднього власника. На час реєстрації права власності були відсутні будь-які відомості щодо прав інших осіб на спірні земельні ділянки. Вважає, що зверненням до суду з даним позовом СТОВ «Хлібороб» безпідставно намагається продовжити строк договору оренди землі, який закінчився 20.06.2021. З цих підстав просить у позові відмовити.

Представник відповідача - ТОВ «Рябушківський бекон» вважає, що даний позов є необґрунтованим та безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню. Просить врахувати, що строк договору оренди землі, по якому СТОВ «Хлібороб» орендувало земельні ділянки загальною площею 59 га з кадастровими номерами :03:010:1544 та :03:010:1545, закінчився 20.06.2021.Товаристов повинно було за 90 днів до закінчення строку договору, тобто до 20.03.2021, звернутися до орендодавця (власника, розпорядника земельної ділянки) з відповідною заявою про поновлення договору та додати до цієї заяви проект додаткової угоди, але цієї умови не дотрималося. Тому строк зазначеного договору оренди землі закінчився 20.06.2021. У зв`язку із цим у СТОВ «Хлібороб» на день звернення до суду з даним позовом (04.05.2023) відсутнє право оренди вищевказаних земельних ділянок, а тому таке право не може бути захищене та поновлене судом. Вважає, що ні ТОВ «Рябушківський бекон», ні фізичні особи відповідачі по справі, які є власниками земельних ділянок, ніяким чином не порушували права СТОВ «Хлібороб». Пред`явлення позову до цих осіб є порушенням вимог та засад цивільного процесуальною та цивільного законодавства й підставою відмови у позові до таких відповідачів.

Відповідні доводи на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог у даній справі ТОВ «Рябушківський бекон» виклало у відзиві на позовну заяву (т. 1 а.с. 146-152).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився в наданій заяві просив справу розглядати без його участі, проти задоволення вимог СТОВ «Хлібороб» заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість.

Представник Лебединської міської ради та державний реєстратор виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області Філоненко О.М. також надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник міської ради вважає заявлені вимоги СТОВ «Хлібороб» необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, державний реєстратор Філоненко О.М. при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причину неявки не повідомили.

Заслухавши представницю позивача, представників Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_5 , Вошенка І.Б. та ТОВ «Рябушківський бекон», дослідивши письмові докази у справі, суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що 10.06.2011 між Лебединською міською радою, як орендодавцем, та СТОВ «Хлібороб», як орендарем, укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 59 га, на строк 5 років (т. 1 а.с. 7).

Сторона позивача зазначає, що в оренду СТОВ «Хлібороб» були передані земельні ділянки з кадастровими номерами :03:010:1544, :03:010:1545, строк оренди яких закінчився 20.06.2016 та поновлений на новий строк відповідачем-1 не був, що стало підставою розгляду в господарському суді спору між СТОВ «Хлібороб» та Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області про визнання договору оренди землі від 10.06.2011 поновленим.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 03.07.2019 (т. 1 а.с. 8) позов СТОВ «Хлібороб» задоволено. Визнано поновленим договір оренди землі від 10.06.2011 (зареєстрований у Державному реєстрі земель 20.06.2011 за № 00011) на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором оренди землі, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі в наданій редакції. В подальшому постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 зазначене рішення Господарського суду Сумської області скасовано, прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог СТОВ «Хлібороб». В свою чергу постановою Верховного Суду від 12.01.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 скасовано, рішення Господарського суду Сумської області від 03.07.2019 залишено в силі.

Таким чином, договір оренди землі від 10.06.2011 визнано поновленим на підставі додаткової угоди з 20.06.2016 на 5 років, тобто до 20.06.2021.

Такий же висновок міститься у рішенні Лебединського районного суду Сумської області від 03.11.2022 у справі за позовом СТОВ «Хлібороб» до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ТОВ «Рябушківський бекон», ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації речових прав, визнання укладеною додаткової угоди (т. 1 а.с. 153-163), яким суд установив, що фактично право оренди СТОВ «Хлібороб» на підставі договору та додаткової угоди, було поновлене та існувало до 20.06.2021.

Підставою звернення до Лебединського районного суду з зазначеним попереднім позовом (справа № 950/1231/21) стала та обставина, що, незважаючи на існуючі судові спори щодо права оренди СТОВ «Хлібороб», без будь-якого повідомлення та попередження позивача, як землекористувача, земельна ділянка з кадастровим номером № :03:010:1544 припинила своє існування і шляхом поділу за її рахунок утворені та передані у власність нові земельні ділянки, власниками яких є фізичні особи - відповідачі по справі, сформовані нові земельні ділянки з кадастровими номерами :03:009:0077, :03:009:0078, :03:009:0079, :03:009:0080, :03:009:0081, :03:011:0011, :03:011:0003, :03:009:0082, :03:011:0012, які в подальшому передані у оренду новому орендарю.

Судом установлено, що дійсно громадянам, зацікавленим в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, за їх зверненнями до Головного управлінням Держгеокадастру у Сумській області були передані зазначені земельні ділянки із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.

Позивач вважає, що таким поділом земельної ділянки з кадастровим номером № :03:010:1544 та передачею новостворених земельних ділянок у власність фізичним особам, які в свою чергу уклали нові договори оренди з ТОВ «Рябушківський бекон», було порушене право СТОВ «Хлібороб» щодо оренди первісної земельної ділянки, при тому, що право її оренди поновлено судовим рішення, у зв`язку з чим дії Головного управління Держгеокадастру у Сумській області стосовно поділу вказаної земельної ділянки, на думку позивача, слід визнати незаконними, так само як і визнати незаконними та скасувати накази про затвердження документації із землеустрою, надання новостворених земельних ділянок у власність громадянам та державної реєстрації новостворених земельних ділянок, зобов`язавши головне управління об`єднати земельні ділянки, які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером № :03:010:1544 в одну земельну ділянку в тих самих межах та площі, що існувала до її поділу, та внести відповідну інформацію до Державного земельного кадастру.

Однак, з такими вимогами СТОВ «Хлібороб» суд погодитися не може, з огляду на таке.

Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до положень ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно зі ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Частиною 1 статті 81 ЗК України установлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, будучи територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, наділеним повноваженнями розпоряджатися землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Сумської області (на момент реалізації відповідних повноважень) розпорядилось земельними ділянками сільськогосподарського призначення, передавши їх у власність окремим громадянам в порядку безоплатної приватизації, згідно із встановленим законом порядком.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Положеннями чинного на час виникнення спірних правовідносин Земельного кодексу України установлений порядок безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність, який включає в себе: подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); розроблення проекту землеустрою та його погоджується; здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Відповідно частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України розглядає клопотання у місячний строк дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно порядку безоплатної приватизації земельних ділянок від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 впродовж 2018-2019 років до Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надійшли на розгляд заяви про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, орієнтовною площею до 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населеного пункту на території Лебединської міської ради Сумської області (т. 1 а.с. 73-82).

Згідно інформаційних довідок (т. 1 а.с. 83-87), наданих відділом у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, бажані до відведення громадянам земельні ділянки відносились до земель сільськогосподарського призначення, державної форми власності, розташовані за межами населеного пункту та на момент розгляду заяв про надання дозволів не перебували у власності чи користуванні інших осіб, не відносилися до категорії тих, які не можна передати у власність (крім земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0012, бажаної до відведення ОСОБА_15 ).

З огляду на вищезазначене, заяви були опрацьовані та видані накази «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою» (т. 1 а.с. 88-96), ОСОБА_15 за результатом розгляду заяви видано наказ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» (т. 1 а.с. 97), а в подальшому видано наказ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» відповідно до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 (т. 1 а.с. 98-99).

Згідно наказів про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою, розроблених проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та заяв про затвердження таких проектів (т. 1 а.с. 100-108) Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області видані накази про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок вищевказаним громадянам у власність.

Так, наказом № 18-6314/16-18-СГ від 20.08.2018 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, ОСОБА_13 надана у власність земельна ділянка з кадастровим номером :03:009:0081 (т. 1 а.с. 109).

Наказом 18-18972/16-20-СГ від 13.05.2020 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, ОСОБА_3 надана у власність земельна ділянка з кадастровим номером :03:011:0011 (т. 1 а.с. 110).

Наказом № 18-6320/16-18-СГ від 20.08.2018 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, ОСОБА_7 надана у власність земельна ділянка з кадастровим номером :03:009:0080 (т. 1 а.с. 111).

Наказом № 18-6319/16-18-СГ від 20.08.2018 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, ОСОБА_14 надана у власність земельна ділянка з кадастровим номером :03:009:0082 (т. 1 а.с. 112).

Наказом № 18-6323/16-18-СГ від 20.08.2018 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, ОСОБА_11 надана у власність земельна ділянка з кадастровим номером :03:009:0077 (т. 1 а.с. 113).

Наказом 18-6321/16-18-СГ від 20.08.2018 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, ОСОБА_9 надана у власність земельна ділянка з кадастровим номером :03:009:0079 (т. 1 а.с. 114).

Наказом 18-7002/16-19-СГ від 16.07.2019 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, ОСОБА_2 надана у власність земельна ділянка з кадастровим номером :03:011:0003 (т. 1 а.с. 115).

Наказом 18-6322/16-18-СГ від 20.08.2018 Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, ОСОБА_12 надана у власність земельна ділянка з кадастровим номером :03:009:0078 (т. 1 а.с. 116).

Наказом 18-2532/16-21-СГ від 15.03.2021 Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки, ОСОБА_15 відмовлено у надані у власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0012 (т. 1 а.с. 117).

З листа Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 23.03.2021 № 29-18-0.2-1494/2-21 «Про розгляд звернення» (т. 1 а.с. 9) встановлено, що в межах поділеної земельної ділянки з кадастровим номером № :03:010:1544 були сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:011:0003, :03:009:0082, :03:009:0077, :03:009:0078, :03:009:0079, :03:009:0080, :03:009:0081, :03:011:0011, :03:011:0012.

За інформаційними довідками із Державного реєстру речових прав, право власності на зазначені земельні ділянки на даний час зареєстровано за: ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:011:0003 (т. 1 а.с. 11); ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:011:0011 (т. 1 а.с. 12); ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:011:0012 (т. 1 а.с. 13); ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:0077 (т. 1 а.с. 14); ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:0078 (т. 1 а.с. 15); ОСОБА_10 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:0079 (т. 1 а.с. 16); ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:0080 (т. 1 а.с. 17); ОСОБА_8 на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:009:0081, :03:009:0082 (т. 1 а.с. 18, 19).

Право оренди зазначених земельних ділянок (крім земельної ділянки з кадастровим номером :03:009:0079) зареєстроване на підставі відповідних договорів оренди землі та належить орендареві - ТОВ «Рябушківський бекон», дата закінчення дії: 30.07.2028.

Таким чином, суд вважає, що громадяни набули у власність земельні ділянки у визначений законом спосіб шляхом одержання безоплатно у власність земельних ділянок із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства та з дотриманням встановленого законом порядку такого набуття, в подальшому згідно з законом зареєстрували своє право та розпорядилися на власний розсуд належним їм майном, передавши його в оренду. Так само згідно з законом право власності на окремі земельні ділянки на даний час перейшло й до нових власників, співвідповідачів по справі.

Підстав, які б не давали можливості передати земельні ділянки громадянам, судом не встановлено, оскільки наявними у справі матеріалами доводиться те, що на час звернення громадян до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з заявами про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та на час передачі їх їм у власність бажані для відведення земельні ділянки були вільними, не перебували у власності чи користуванні інших осіб (право оренди СТОВ «Хлібороб» закінчилося 20.06.2016), вони не відносяться до категорії тих, які не можна передати у власність. Рішення ж Господарського суду Сумської області від 03.07.2019 у справі за позов СТОВ «Хлібороб» до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання поновленим договору оренди землі від 10.06.2011 було скасовано та законної сили не набрало.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 року по справі № 922/3537/17 дійшла висновку, що добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність чи відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Тому підстав позбавлення власників їхнього права на земельні ділянки суд не вбачає.

У постанові від 01.04.2022 по справі № 610/1030/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди. В іншому випадку в позові слід відмовити.

Договір оренди СТОВ «Хлібороб» був за рішенням суду продовжений на п`ять років, але фактично таке право позивача на підставі договору та додаткової угоди було поновлене та існувало до 20.06.2021. Відповідно до вимог Закону України «Про оренду землі» позивач мав право повідомити орендодавця про намір продовжити дію договору, але цього не зробив. Докази на підтвердження протилежного суду надані не були та матеріали справи не містять. Отже, дія договору є припиненою з 20.06.2021, що виключає можливість СТОВ «Хлібороб» зареєструвати своє право оренди як таке, що є нечинним.

При цьому слід відзначити, що в межах розгляду Лебединським районним судом Сумської області цивільної справи за позовом СТОВ «Хлібороб» до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ТОВ «Рябушківський бекон», ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації речових прав, визнання укладеною додаткової угоди, було встановлено, що вже у 2019 році СТОВ «Хлібороб» було відомо про поділ земельної ділянки № :03:010:1544, право оренди якої позивачеві поновлено до 20.06.2021, а також про нових власників новостворених земельних ділянок, але під час дії договору оренди з аналогічним спором до суду не зверталося аж до 04.05.2023 і тим самим позивач на власний розсуд розпорядився своїм цивільним процесуальним правом.

Відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тому, виходячи із встановлених обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги СТОВ «Хлібороб» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відзначає наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження судових витрат представниками відповідачів надані:

- представником ОСОБА_5 , адвокатом Бауліною Н.В., акт виконаних робіт (наданих послуг) та розрахунок витрат на правову допомогу згідно з договором б/н про надання правової допомоги від 10.08.2023 (т. 1 а.с. 233), квитанції № 38ц від 14.11.2023 та № 17/ц від 18.08.2023 (т. 1 а.с. 234), згідно з якими вартість наданих адвокатом послуг склала 18000 грн.;

- представником ОСОБА_8 , адвокатом Бауліним О.І., акт виконаних робіт (наданих послуг) та розрахунок витрат на правову допомогу згідно з договором б/н про надання правової допомоги від 10.08.2023 (т. 1 а.с. 230), прибуткові касові ордери № 7 від 18.08.2023 та № 7/2 від 14.11.2023 (т. 1 а.с. 231, 232), згідно з якими вартість наданих адвокатом послуг склала 20000 грн.;

- представником ТОВ «Рябушківський бекон», адвокатом Кучменко С.В., договір про надання правової допомоги від 23.07.2023 (т. 1 а.с. 164-165), акт про надання правової допомоги згідно з договором від 23.07.2023 (т. 1 а.с. 166), рахунок від 15.08.2023 (т. 1 а.с. 167), платіжну інструкцію № 5299 від 18.08.2023, згідно з якими вартість наданих адвокатом послуг склала 15000 грн.

Посилаючись на зазначене, представники відповідачів просили стягнути з позивача зазначені витрати у заявлених розмірах, оскільки доказами підтверджено надання професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатами та клієнтами розмірах, а також здійснено їх реальну оплату.

Однак, суд не повною мірою погоджується з такими доводами сторони та, розподіляючи понесені ОСОБА_5 ОСОБА_8 та ТОВ «Рябушківський бекон» витрати, враховує обсяг і характер виконаної адвокатами роботи, конкретні обставин справи й її складність та доходе висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру і стягує зі сторони позивача на користь кожного з вказаних відповідачів кошти в розмірі 10 000 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвокатів.

Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» - відмовити повністю.

Стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (Сумська область, Роменський район, с. Суха Грунь, вул. Першотравнева, 1, ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн.

Стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (Сумська область, Роменський район, с. Суха Грунь, вул. Першотравнева, 1, ) на користь ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн.

Стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (Сумська область, Роменський район, с. Суха Грунь, вул. Першотравнева, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рябушківський бекон» (Сумська область, Сумський район, с. Рябушки, вул. Миру, 23А, ) понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.03.2024.

Суддя Олександр ЧХАЙЛО