справа № 631/133/24
провадження № 2-сз/631/5/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі :

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Семенко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2024 року до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, оскільки ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви та повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу позивачу.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 05 березня 2024 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розгляд справи призначено на 08 березня 2024 року.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що заявник будучи завчасно належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи заяви про повернення сплаченої суми судового збору, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм процесуального права, які врегульовують правовідносини, що виникли, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що 08 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив суд розірвати шлюб, що був укладений 18 листопада 2017 року між нимта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , й зареєстрований Виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району, актовий запис № 63.

16 лютого 2024 року до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, на адресу Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 , відповідно до якої позивач повідомив про відкликання вищевказаної позовної заяви до відкриття провадження по справі.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 рокузадоволено заяву ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто позивачу.

Згідно з частиною 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України № 3674-VІ від 08 листопада 2011 року «Про судовий збір» (далі Закон України «Про судовий збір»), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 3 зазначеного вище Закону, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У цьому випадку судовий збір повертається повністю в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (частини 2 та 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, що підтверджено квитанцією АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВОА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» № 0.0.1 від 08 лютого 2024 року.

Відтак, ураховуючи, що дійсно ОСОБА_1 при зверненні до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, сплачено судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, й суд своєю ухвалою від 19 лютого 2024 року позовну заяву повернув позивачу, відповідно до пункту 3 частини 4 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України (до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви), сплачена позивачем сума судового збору підлягає поверненню повністю.

Керуючись статтями 3 та 7 Закону України «Про судовий збір», статтями 1, 5, 7, 13, 18, 42, 46, 48, 58, 128, 131, 211, 214, 223, пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтями 259, 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 та 11 статті 272, частиною 2 статті 272 та частиною 2 статті 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Повернути ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ,сплачену суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійоквідповідно до квитанції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» № 0.0.1 від 08 лютого 2024 року, призначення платежу «*;101;:2203 0101; судовий збір за позовом ОСОБА_1 ».

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала, що набрала законної сили, обов`язкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Суддя: Т. М. Трояновська