Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/829/24
Провадження № 2-о/376/107/2024
У Х В А Л А

"13" березня 2024 р. Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Сквирський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісті в районах проведення воєнних дій,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Василенко К.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті чоловіка заявника, громадянина України, військовослужбовця (солдата, номер обслуги з механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, село Шамраївка, Сквирського району, Київської області, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 51 рік, внаслідок бойового зіткнення та масованого артилерійського обстрілу в районі села Новоселівське, Сватівського району, Луганської області під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із безпосередньою участю в бойових діях у період здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування бойової агресії російської федерації у Донецьких і Луганських областях.

У поданій заяві заявник посилається одночасно на положення ст. ст. 315, 317 ЦПК України, якими врегульовано питання можливості встановлення юридичного факту смерті особи на тимчасово окупованих територіях.

Разом із тим, із мотивувальної частини заяви вбачається, що ОСОБА_2 , був призваний на військову службу НОМЕР_2 відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 та з 01.03.2023 р. перебував на військові службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (постройовій частині) №140 від 11.06.2023 року номер обслуги з механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. 30 листопада 2023 року під час виконання бойового завдання згідно бойового розпорядження команди 44 ОМБР №64к/185дск від 04.08.2023 р, після відбиття штурму позиції «Карпати» в районі села Новоселівське Сватівського району Луганської області, солдат ОСОБА_2 зник безвісті, з приводу чого було призначене службове розслідування на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2023 р. № 2096.

За результатами службового розслідування складений висновок, про визнання солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що 30.11.2023 року зник безвісти за особливих обставин під час виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №64к/185дск від 04.08.2023 р. в районі села Новоселівське, Сватівського району, Луганської області.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Дослідивши заяву з доданими документами суд встановив, що подана заява не відповідає вимогам ст.ст.175.177, 294, 315-318 ЦПК України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи в порядку окремого провадження зокрема, щодо визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, встановлення юридичних фактів.

Згідно положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення: факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільногостану фактусмерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України встановлено порядок розгляду заяв про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник просить суд встановити факт смерті її чоловіка на тимчасово окупованій території у відповідності до положень ст. 317 ЦПК України.

Між тим встановлення в судовому порядку факту смерті необхідно відрізняти від оголошення особи померлою. Основною відмінністю цих двох видів справ є те, що оголошення громадянина померлим базується на презумпції його можливої смерті за відсутності доказів щодо цього, а встановлення факту смерті на доказах його смерті. Крім того, при оголошенні громадянина померлим днем його смерті вважається день набуття чинності рішенням суду, а в деяких випадках день його ймовірної загибелі. При встановленні факту смерті днем смерті вважається достовірний день фактичного настання смерті.

В останньому разі заінтересовані особи звертаються до суду внаслідок того, що орган РАЦС відмовляє в реєстрації юридичного факту смерті, незважаючи на те,що існують докази настання смерті в певний час. Оголошення особи померлою засновується не на факті смерті, а на його презумпції.

При цьому встановлення факту смерті та оголошення особи померлою проводиться за правилами різних глав Цивільного процесуального кодексу України. На відміну від факту смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин,зазначених у статті 46 Цивільного кодексу України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, заявник ОСОБА_1 обрала спосіб захисту своїх прав шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка. При цьому до матеріалів справи долучено докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 вважається таким, що зник безвісти 30.11.2023 (акт проведення службового розслідування по факту зникнення безвісти, витяг із наказу командира військової частини № НОМЕР_3 від 04.12.2023 № 2096).

Крім того, зазначаючи мету звернення до суду, заявник вказала на те, що встановлення зазначеного факту йому необхідно для реєстрації смерті ОСОБА_2 в органах РАЦС, оскільки від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав, зокрема, щодо отримання одноразової допомоги після загибелі чоловіка та оформлення спадщини після його смерті.

Однак, відповідно до п.8 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (п.9 цієї ж статті).

Абз.2 п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13р. №975, визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Незважаючи на зазначене вище ОСОБА_1 , в особі її представника, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті, не зазначено заінтересованих осіб - уповноваженого центрального органу виконавчої влади, а також відсутня інформація щодо наявності у військовослужбовця родичів, які також можуть мати право на отримання соціальних виплат та пільг у порядку, передбаченому законодавством України та є заінтересованими особами.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись п.5 ч.3 ст.175, ч.ч.1,2 ст.185,306,307,315,317,353 ЦПК України, суддя,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Сквирський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісті в районах проведення воєнних дій - залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати заявнику строк до п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, в іншому випадку заяву буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Батовріна