Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1426/23

Провадження № 2/943/191/2024

29 березня 2024 року м. Буськ Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Шендрікової Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Ладиги С.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області, Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області, Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дітей.

В обгрунтування заявлених вимоги позивачка зазначає, що 25 грудня 2010 року між нею, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 23.12.2022 року, справа № 943/1387/22 шлюб між ними було розірвано. За час подружнього життя у них народилися двоє дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Після розлучення діти залишилися проживати з позивачкою. Сторони разом не проживають близько одного року. ОСОБА_2 тривалий час перебуває за межами України та повертатися до своєї сім`ї не бажає. Він перестав цікавитися дітьми, їхніми матеріальними потребами, станом здоров`я, не провідує та навіть не телефонує до дітей. У нього друга сім`я, а тому він не має наміру надалі опікуватися своїми дітьми. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти зареєстровані разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживають разом зі позивачкою, що стверджується актом складеним Буською міською радою 01.08.2023 року. Через відсутність відповідача та враховуючи, що батько дітей перестав цікавитися ними, не бере участі у їхньому вихованні, позивачка вирішила звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та визначення місця проживання дітей разом з нею, з правом реєстрації дітей за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Повідомляє, що вона забезпечує дітей належними умовами проживання, діти відвідують школу, вона забезпечує дітей шкільним приладдям, одягом, їжею, лікуванням, здійснює самостійно, фактично покладений обов`язок на обох батьків. У меншого сина Артура епілепсія, він потребує періодичного лікування, яке позивачка йому забезпечує. Батько коштів на лікування сина взагалі не надає та не цікавиться станом здоров`я сина. Будинок в якому вони проживають з дітьми та в якому вона хоче зареєструвати їхнє місце проживання належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 264076715 від 02.07.2021 року. Разом з цим, враховуючи, що відповідач взагалі не виконує покладених на нього батьківських обов`язків та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, вона вирішила звернутися до суду з вимогою про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) боржника, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відтак просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою судді від 10.08.2023 року в даній справі відкрито загальне позовне провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 19.09.2023 року закрито підготовче провадження із призначенням справи до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена. До матеріалів справи подала до суду заяву у якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлявся про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи та не подавався відзив.

Представник третьої особи Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи: Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи була належним чином повідомлений. До матерівлів справи представник третьої особи ОСОБА_5 подав до суду заяву у якій просить справу слухати у відсутності їх представника, підтримує висновок Золочівської РДА наданий суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 2010 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області зроблено відповідний актовий запис за № 116.

Від подружнього життя народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 23.12.2022 року, справа № 943/1387/22 шлюб між ними було розірвано.

Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Матеріалами справи встановлено, що діти зареєстровані разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживають разом зі позивачкою, що стверджується актом складеним Буською міською радою 01.08.2023 року.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, стабільний матеріальний дохід позивача, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно з «Декларацією про загальні засади державної політики України стосовно сім`ї та жінок», схваленої Постановою Верховної Ради України від 06 березня 1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім`ї та жінок.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

В силу норми ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається із Висновку служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області від 07.02.2024 щодо визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування - Золочівська райдержадміністрація вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з їх матір`ю, за адресою АДРЕСА_2 , оскільки це відповідає інтересам дитини.

За ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Указане кореспондується із вимогами ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У відповідності до вимог ст. 182 ч. 2 СК У країни розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування, що визначення місця проживання дитини у сім`ї матері ОСОБА_1 за місцем її проживання (перебування) відповідає інтересам дітей, відтак суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 1, 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 49, 51, 76, 77, 78, 81, 82, 89,141, 223,247, 259, 263, 264, 265, 273, 280,352, 354 ЦПК України, ст. ст. 110, 112,114, 180-184, 185, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задоволити повністю.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня звернення до суду з позовом 03.08.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено: 29.03.2024 року.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Красненська селищна рада, вул. І. Франка, 2 а смт. Красне Золочівського району Львівської області.

Третя особа: орган опіки та піклування Золочівської РДА, вул. В`ячеслава Чорновола, 3 м. Золочів Золочівський район Львівська область 80700.

Суддя: Г. О. Шендрікова