Справа №760/5600/23
Провадження №2/760/4381/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.

з участю секретаря судового засідання Тодосюк Г.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Назаренко С.М. звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн щомісяця, починаючи з 07 березня 2023 року і до повноліття дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 21 лютого 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28 листопада 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу за спільною домовленістю діти залишилися проживати з позивачем. Позивачу важко самотужки утримувати дітей. Відповідач фактично проживає окремо та зовсім не бере участі у витратах на утримання спільних дітей. На думку позивача, необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини є аліменти у розмірі 5000 грн щомісячно. Саме такий розмір аліментів буде мінімальним доповненням до внеску матері на утримання дитини та мінімально зможе забезпечити її нормальний фізичний, моральний та духовний розвиток. Відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, до того ж, має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000 грн щомісячно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 березня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року справу прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до позовної заяви було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак, рекомендований лист з додатками до суду не повернувся. Як вбачається з трекінгу поштового відправлення №960, відправлення не вручено відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідачу було повторно направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до позовної заяви. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №906, рекомендований лист з додатками було повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У встановлений строк, відповідач своїм правом не скористався та не подав до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

Як вбачається з позовної заяви з 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 30 вересня 2004 року, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 21 червня 2017 року.

28 листопада 2018 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/805/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Діти залишилися проживати з матір`ю.

Як стверджує представник позивача у позовній заяві, спільні діти на даний час проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні, потребують постійного догляду та витрат. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей між батьками не досягнуто, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду з позовом.

Відповідно до довідки № 24 від 17.01.2023 року виданою директором Крюківщинського ліцею «Лідер» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області ОСОБА_7, ОСОБА_4 дійсно навчається у ліцеї в 6-Д класі.

Крім того, позивачем долучено довідку АК 13806/20, відповідно до якої ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні, довідку №0097 від 16.01.2023 року видану ректором Київського університету культури ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_3 є студентом 1 курсу, спеціальності 022 «Дизайн», денної форми навчання на контрактній основі, договір про підготовку фахівця з вищою освітою №39257 від 10.09.2022 року, який укладено між ректором Київського університету культури та ОСОБА_1 , відповідно до якого здобувачем вищої освіти є ОСОБА_3 , довідка від 20.02.2023 року видана лікарем стоматологом-ортодонтом ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_3 знаходиться на ортодонтичному лікуванні, довідку від 23.02.2023 року видану приватним вчителем з академічного малюнка та живопису ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_3 навчається олійному живопису, а також квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, покупок продуктів харчування та одягу.

Покликаючись на те, що відповідач добровільно аліменти на утримання дітей не сплачує, участі в утриманні дітей не бере позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн щомісяця, починаючи з 07 березня 2023 року і до повноліття дитини.

Відповідач відзиву не подав.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд дійшов таких висновків.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як визначено статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, вони обидва повинні нести обов`язок належного забезпечення своїй дитині належних умов для життя та гармонійного розвитку.

Так, згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частина 1 статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено у 2024 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Приписами ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків.

Крім того, суд вважає, що відповідач беззаперечно має усвідомлювати всю відповідальність покладеного на нього обов`язку щодо забезпечення дитини, яка залишилася проживати разом з матір`ю та потребує матеріального забезпечення, незалежно від будь-яких обставин. Тому він зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини.

Як встановлено судом, відповідач є чоловіком працездатного віку, відомості про його незадовільний стан здоров`я та про наявність у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків у справі відсутні.

Інших доказів про доходи відповідача, а також щодо наявності у нього на праві власності, володіння чи користування рухомого та нерухомого майна суду не надано, клопотань про їх витребування не заявлено.

Враховуючи викладене, вік та стан здоров`я дитини, яка перебуває на утриманні матері, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, а також те, що відповідач жодним чином не спростував визначеного позивачем розміру аліментів, суд вважає, що необхідно стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по 5000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно ч.1 ст.184 СК України, від дня пред`явлення позову - 07 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

А тому на переконання суду такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі в справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору.

Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 07 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова