У Х В А Л А
11 березня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Куян О.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шурхно Андрія Анатолійовича, до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,-
ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шурхно А.А., звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 безпідставно отримані кошти у сумі 100 000 грн., відсотки за користування коштами у сумі 9007,77 грн., та інфляційні втрати у сумі 46 654,55 грн., а також судові витрати
Ухвалою судді від 26.12.2023 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 24.01.2024 на 14-00 год. Сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
Судове засідання, призначене на 24.01.2024 на 14-00 год., було відкладено за клопотанням представника позивача адвоката Шурхно А.А. на 11.03.2024 на 10-00 год.
У судове засідання, призначене на 11.03.2024 на 10-00 год., позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шурхно А.А. також не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили, заяв про розгляд справи на відсутності сторони позивача до суду не надходило.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Білоус С.А. також у судове засідання, призначене на 11.03.2024 на 10-00 год., не з`явились. Від представника відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання у зв`язку із зайнятістю адвоката в іншій справі.
Зважаючи на те, що сторони у справі та їх представники двічі поспіль не з`явилися у судові засідання, призначені у цій справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до ч. 5 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За змістом пункту 3 ч. 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що суд може залишити позовну заяву без розгляду з наведеної правової підстави лише у випадку одночасного існування таких умов: 1) належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи; 2) його неявка в два і більше судові засідання поспіль; 3) неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.
Судом встановлено, що перше судове засідання у цій справі було призначено на 24.01.2024 на 14-00 год. Про день, час та місце слухання справи позивач та його представник були повідомлені належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресами, що зазначені у позовній заяві, як адреси їх місця проживання.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адвокат Шурхно А.А. отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та судовий виклик у судове засідання, призначене на 24.01.2024 на 14-00 год., завчасно 08.01.2024. Судовий виклик, адресований безпосередньо ОСОБА_1 , повернувся до суду не врученим, як зазначено працівником поштового відділення, у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.
Від представника позивача адвоката Шурхно А.А. 24.01.2024 до суду надійшла заява, в якій він просив відкласти судове засідання, призначене на 24.01.2024 на 14-00 год., у зв`язку із його участю в інших судових засіданнях.
У зв`язку із поданням вказаної заяви, та неявкою сторін і їх представників у судове засідання, 24.01.2024 судом було відкладено судове засіданні на 11.03.2024 на 10-00 год.
Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення судового засідання, що було призначено судом на 11.03.2024 на 10-00 год., ні позивач, ні його представник адвокат Шурхно А.А. знову не з`явились у судове засідання, про причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не подавали.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адвокат Шурхно А.А. отримав судову повістку на судове засідання, що було призначено на 11.03.2024 на 10-00 год., завчасно 12.02.2024. При цьому, рекомендоване відправлення, що було відправлено за адресою місця проживання самого позивача, знову повернулося до суду не врученим у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно із ч. ч. 3-5 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
З урахуванням зазначених положень ЦПК України, суд визнає, що позивач був належним чином повідомленим про судові засідання, призначені у цій справі, оскільки його представник адвокат Шурхно А.А. отримав особисто судові повістки про виклик у судові засідання. Крім того, про зміну адреси свого місця проживання ОСОБА_1 суд не повідомляв, а відтак відправлена йому, за зазначеною у позові адресою, судова кореспонденція вважається врученою адресату.
Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.
Системний аналіз норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.
Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.
Виходячи із того, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дати судових засідань, двічі поспіль до суду не з`явились, доказів поважності причин своєї неявки у судові засідання не подали, як і не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд доходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
Керуючись ст. ст. 257, 259-260, 353 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шурхно Андрія Анатолійовича, до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.03.2024.

Суддя: К.В. Гашук