Номер провадження: 22-ц/813/3316/24
Справа № 947/6566/23
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року, постановлене під головуванням судді Куриленко О.М., повний текст складено 01 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, у якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь кошти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 6500,00 грн. щомісячно до досягненням дитиною повноліття.

В обґрунтування свого позову зазначила, що вона проживала однією сім`єю з відповідачем без укладання шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина ОСОБА_3 , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні.

Позивач вказує, що їй матеріально важко утримувати дитину, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток, одяг та лікування. Батько ОСОБА_1 проживає окремо та починаючи з листопада 2022 року ухиляється від обов`язку утримувати дитину. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 23.02.2023 року, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким стягувати з нього щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі 3000 грн. починаючи з дня подання позову.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції при розрахуванні доходу апелянта з червня 2022 року по червень 2023 року приблизно 300 000 грн. не вирахував податки, які після нарахування були автоматично списані з рахунку та не можуть обліковуватися як отриманий загальний дохід.

Також суд не врахував та не прийняв до уваги що у ОСОБА_1 є ще один неповнолітній син ОСОБА_4 , грошові кошти на утримання та виховання якого апелянтом також виділяються за домовленістю з колишньою дружиною. Крім того, апелянт також надає допомогу своїм батькам, які є пенсіонерами.

Крім того, апелянт зазначив, що є інші обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів, а саме наявна заборгованість ОСОБА_1 в оплаті за користування комунальними послугами в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

У своєму відзиві ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 є працездатною, здоровою та працевлаштованою особою, що має у власності нерухоме майно, проте жодних доказів, які б перешкоджали відповідачу у виконанні обов`язку по утриманню сина відповідачем до суду не надано, тому просила суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначив, що посилання ОСОБА_2 у відзиві є надуманими та безпідставними, тому просив суд надати об`єктивну оцінку твердженням позивача та розглянути апеляційну скаргу у відповідності з законами України.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В апеляційній скарзі відповідач не заперечував проти сплати ним аліментів на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без укладення шлюбу.

Сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , де в графі мати вказана ОСОБА_2 , а в графі батько ОСОБА_1 (а.с. 5).

ОСОБА_2 , разом із сином ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Голови правління ОСББ «Світанок» (а.с. 6).

Сторони не можуть дійти згоди щодо утримання дитини.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову 23 лютого 2023 року, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того що розмір доходів ОСОБА_1 є достатнім для стягнення з нього аліментів у розмірі 5000 грн. щомісяця, враховуючи його обов`язок утримувати свого сина.

Колегія суддів з вказаними висновками суду погоджується не в повній мірі з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до наведеного матеріальне становище платника аліментів є предметом доказування.

Частиною другою ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2023 року - 2833 гривні.

Закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Суд першої інстанції, виходячи з положень ст. ст. 183, 184, Сімейного Кодексу України, дійшов до правильного висновку про наявність у відповідача обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дитини.

Проте, при визначенні розміру аліментів, суд належним чином висновки щодо визначеного розміру аліментів не мотивував, не врахував матеріальне становище платника аліментів, стягуючи аліменти у розмірі 5000 грн, суд не звернув увагу на те, що матеріали справи не містять доказів, які б доводили наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у такому розмірі.

З довідки Головного управління ДПС у Одеській області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як платник податків в Головному управлінні ДПС в Одеській області, Приморська державна податкова інспекція (РНОКПП НОМЕР_2 ), за 9 місяців 2023 року державою йому було фактично виплачено (після оплати податків) наступні грошові виплати: січень-14 565,32 грн., лютий-11 431,00 грн., березень-11 431,00 грн., квітень-41 547,56 грн., травень-6 461,01 грн., червень-11 431,00 грн., липень-11 431,00 грн., серпень-14 766,45 грн., вересень-11 929,33 грн.

Всупереч ст. ст. 77-81 ЦПК України позивачем не надано належних, допустимих і достовірних доказів, які б у своїй сукупності дали змогу суду дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, а саме, що: матеріальне становище відповідача дозволяє останньому сплачувати аліменти щомісячно у розмірі заявленому позивачем; відповідач має приховані доходи; у відповідача є рухоме і нерухоме майно, грошові кошти або відповідач витрачав значні кошти на придбання нерухомого чи рухомого майна.

Отже, вказані вище обставини спростовують висновок суду про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі в сумі 5000,00 грн.

Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, отримує заробітну плату, за станом здоров`я працездатний, повинен та має можливості надавати матеріальну допомогу, а також той факт, що закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує, з відповідача на користь позивача слід стягнути на утримання дитини у твердій грошовій сумі аліменти у розмірі 3000,00 грн щомісячно.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції у частині визначення розміру аліментів не відповідають обставинам справи, рішення суду у частині визначення розміру аліментів підлягає зміні з викладенням рішення суду у цій частині у новій редакції.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року в частині визначення розміру стягуваних аліментів - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ПІН НОМЕР_2 ) аліменти на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_3 ) на утримання його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) щомісяця, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 лютого 2023 року та до повноліття дитини, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 01 квітня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова