Провадження № 2/712/748/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі КАПЛЯ А.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: Третя черкаська державна нотаріальна контора (адреса: м. Черкаси, вул. Віталія Вергая 36) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 28 грудня 2021 року.

24 грудня 2021 року відкрилася спадщина після ОСОБА_3 , зокрема у вигляді 1/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому 14 грудня 1998 року.

Окрім ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 1998 року, 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 та 1/3 частка квартири, належить їй, ОСОБА_5 . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло, виданим органом приватизації Соснівського райвиконкому 14 грудня 1998 року та довідкою Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» №42993 від 15 червня 2023 року.

Вона, ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_3 . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 12 лютого 1982 року та свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_3 від 12 жовтня 2002 року, яке підтверджує зміну прізвища з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », а тому в силу вимог ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицею першої черги.

За життя, а саме 25 листопада 2013 року, ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Степаненко А.М., зареєстрований в реєстрі за №1-3594, згідно якого належну йому частину квартири АДРЕСА_4 заповів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У встановлений законом шестимісячний строк, вона звернулася до Третьої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Вказує, що окрім неї, спадкоємцями за законом першої черги на спадкове майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 (дружина ОСОБА_3 та її мати) та ОСОБА_10 (дочка ОСОБА_3 та її сестра), які не подавали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (через 40 днів після смерті ОСОБА_3 ), що підтверджуються свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 від 07 лютого 2022 року.

За життя, а саме 25 листопада 2013 року, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Степаненко А.М., зареєстрований в реєстрі за №1-3593, згідно якого заповіла належну їй частину квартиру АДРЕСА_4 заповіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У листопаді 2023 року, позивач звернулася до Третьої черкаської державної нотаріальної контори, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_9 на спадкове майно, а саме: на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом № 890/01-16 від 16 листопада 2023 року державний нотаріус Третьої черкаської державної нотаріальної контори Ворона І.В. повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який склав заповіт на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_4 на ім`я ОСОБА_9 . До майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було заведено спадкову справу №94/2022 на підставі заяви про прийняття спадщини від дочки ОСОБА_9 . Також в матеріалах спадкової справи наявна довідка Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради №5730- 01-10 від 25 квітня 2022 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 разом з його дружиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Отже, державним нотаріусом встановлено, що після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 має місце спадкування як за заповітом так і за законом та є два спадкоємці. У листі від 16 листопада 2023 року державний нотаріус Третьої черкаської державної нотаріальної контори Ворона І.В. зазначає, що визначити розмір обов`язкової частки ОСОБА_4 не можливо, оскільки ОСОБА_4 померла, а зі слів іншої спадкоємиці ОСОБА_9 , нотаріусу стало відомо, що у спадкодавця є ще один спадкоємець за законом - дочка померлого, яка заяву про прийняття спадщини не подавала, до нотаріальної контори не з`являлась. З огляду на те, що нотаріус не наділений повноваженнями самостійно вираховувати розмір обов`язкової частки у спадщині, а тому у нотаріуса відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_9 на спадкове майно, а саме: на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим даним листом роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності.

У зв`язку з цим, просить визнати за нею, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 23 січня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання.

Позивач до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ч. 3 ст.200, ст.206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 28 грудня 2021 року.

24 грудня 2021 року відкрилася спадщина після ОСОБА_3 , зокрема у вигляді 1/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому 14 грудня 1998 року.

Окрім ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 1998 року, 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 та 1/3 частка квартири, належить позивачу, ОСОБА_5 . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло, виданим органом приватизації Соснівського райвиконкому 14 грудня 1998 року та довідкою Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» №42993 від 15 червня 2023 року.

Позивач, ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_3 . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 12 лютого 1982 року та свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_3 від 12 жовтня 2002 року, яке підтверджує зміну прізвища з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », а тому в силу вимог ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицею першої черги.

За життя, а саме 25 листопада 2013 року, ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Степаненко А.М., зареєстрований в реєстрі за №1-3594, згідно якого належну йому частину квартири АДРЕСА_4 заповів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У встановлений законом шестимісячний строк, позивач звернулася до Третьої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що окрім неї, спадкоємцями за законом першої черги на спадкове майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 (дружина ОСОБА_3 та її мати) та ОСОБА_10 (дочка ОСОБА_3 та її сестра), які не подавали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (через 40 днів після смерті ОСОБА_3 ), що підтверджуються свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 від 07 лютого 2022 року.

За життя, а саме 25 листопада 2013 року, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Степаненко А.М., зареєстрований в реєстрі за №1-3593, згідно якого заповіла належну їй частину квартиру АДРЕСА_4 заповіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У листопаді 2023 року, позивач звернулася до Третьої черкаської державної нотаріальної контори, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_9 на спадкове майно, а саме: на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом № 890/01-16 від 16 листопада 2023 року державний нотаріус Третьої черкаської державної нотаріальної контори Ворона І.В. повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який склав заповіт на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_4 на ім`я ОСОБА_9 . До майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було заведено спадкову справу №94/2022 на підставі заяви про прийняття спадщини від дочки ОСОБА_9 . Також в матеріалах спадкової справи наявна довідка Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради №5730- 01-10 від 25 квітня 2022 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 разом з його дружиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Отже, державним нотаріусом встановлено, що після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 має місце спадкування як за заповітом так і за законом та є два спадкоємці. У листі від 16 листопада 2023 року державний нотаріус Третьої черкаської державної нотаріальної контори Ворона І.В. зазначає, що визначити розмір обов`язкової частки ОСОБА_4 не можливо, оскільки ОСОБА_4 померла, а зі слів іншої спадкоємиці ОСОБА_9 , нотаріусу стало відомо, що у спадкодавця є ще один спадкоємець за законом - дочка померлого, яка заяву про прийняття спадщини не подавала, до нотаріальної контори не з`являлась. З огляду на те, що нотаріус не наділений повноваженнями самостійно вираховувати розмір обов`язкової частки у спадщині, а тому у нотаріуса відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_9 на спадкове майно, а саме: на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим даним листом роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Сутність права на обов`язкову частку визначена у статті 1241 Цивільного кодексу України

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

До складу спадщини, на яке спадкоємці за законом одержують право на спадкування, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), окрім випадків, встановлених у статті 1219 ЦК України.

Стаття 1268 ЦК України визначає особливості прийняття спадщини окремими особами.

Так, відповідно до частини третьої цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначалося вище, згідно із частиною першою статті 1241 ЦК України непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст. 1241 ЦК України, ОСОБА_4 , будучи непрацездатною (померла у віці 76 років), незалежно від змісту заповіту, складеного ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_9 , мала право на обов`язкову частку після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (через 40 днів після смерті ОСОБА_3 ), тобто до закінчення шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини і не подавала заяву про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у справі №450/328/15-ц (провадження №61-14110св18) Верховний Суд дійшов наступного правового висновку:

Частина 1 статті 1276 ЦК України визначає сутність спадкової трансмісії, а саме: якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

За спадковою трансмісією перехід права на спадкування здійснюється не за правом черговості, а за правом закликання до спадщини правонаступника померлого спадкоємця.

Згідно із частиною 1 статті 1276 ЦК України перехід права на прийняття спадщини за спадковою трансмісією не застосовуються щодо обов`язкової частки у спадщині.

Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер у тому розумінні, що цим правом наділяється виключно певне вичерпне коло спадкоємців першої черги, які є найбільш уразливими у задоволенні їх майнових інтересів (стаття 1241 ЦК України). Зокрема відповідним правом наділені особи, які в силу свого фізичного стану об`єктивно позбавлені здатності рівної, поруч з іншими особами, реалізації своїх прав, що вимагає додаткового їх захисту з боку держави.

Тому право на обов`язкову частку прямо виключено зі спадщини, яка переходить до спадкоємців особи, що мала це право.

Разом із тим, якщо спадкоємець, що мав право на обов`язкову частку, прийняв спадщину і після цього помер, то його спадкоємці успадковують майно, до якого ввійшла прийнята обов`язкова частка. У такому випадку буде мати місце не перехід права на обов`язкову частку до спадкоємців, а прийняття спадщини у загальному порядку.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №450/328/15-ц (провадження №61-14110св18) дійшов правового висновку, що право на обов`язкову частку у спадщині не входить до складу спадщини (спадкова маса) і не може бути передано спадкоємцеві в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, виходячи із вищезазначених норм чинного законодавства, єдиним вірним способом захисту права на спадкове майно позивача є визнання за нею, ОСОБА_9 , права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. ст.ст.12,13,200,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: