Справа № 686/4125/24
№ 2-з/183/33/24

У Х В А Л А
12 березня 2024 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет застави, -
08 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , який надійшов до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 09 лютого 2024 року, в якому просить:
- стягнути із ОСОБА_2 на його користь 428 510,87 грн, з яких: 338 238,00 грн - сума основного боргу за Договором позики грошей від 23 грудня 2022 року; 82 144,00 грн - відсотки за користування позикою; 4 475,9 грн - пеня за невчасне виконання грошового зобов`язання; 3 652,97 грн - інфляційні втрати;
- звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за Договором позики грошей від 23 грудня 2023 року, а саме: спеціалізований вантажний сідловий тягач марки VOLVO, модель FH12, номер шасі НОМЕР_1 , 2000 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 , що належить Позичальнику (відповідачу) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 4442 22 жовтня 2021 року; спеціалізований напівпричіп н/пр.-платформа лісоматеріалів (сортиментів) марки FRUEHAUF, модель NF 34С, номер шасі НОМЕР_4 , 1994 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_5 , що належить Позичальнику (відповідачу) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого ТСЦ 4646 07 жовтня 2021 року та встановити спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу на електронних торгах за узгодженою в договорі застави вартістю 355 644 гривень 00 копійок;
- вилучити у ОСОБА_2 : спеціалізований вантажний сідловий тягач марки VOLVO, модель FH12, номер шасі НОМЕР_1 , 2000 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 , що належить Позичальнику (відповідачу) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 4442 22 жовтня 2021 року; спеціалізований напівпричіп н/пр.-платформа лісоматеріалів (сортиментів) марки FRUEHAUF, модель NF 34С, номер шасі НОМЕР_4 , 1994 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_5 , що належить Позичальнику (відповідачу) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого ТСЦ 4646 07 жовтня 2021 року, які є предметом застави, та передати позивачу на період до їх реалізації.
Разом з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:
- накласти арешт на спеціалізований вантажний сідловий тягач марки VOLVO, модель FH12, номер шасі НОМЕР_1 , 2000 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 , що належить Позичальнику (відповідачу) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 4442 22 жовтня 2021 року та спеціалізований напівпричіп н/пр.-платформа лісоматеріалів (сортиментів) марки FRUEHAUF, модель NF 34С, номер шасі НОМЕР_4 , 1994 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_5 , що належить Позичальнику (відповідачу) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого ТСЦ 4646 07 жовтня 2021 року;
- накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.
Заява обґрунтована тим, що сума боргу перевищує вартість предмету застави, місцезнаходження відповідача позивачу невідоме, телефон відповідача відключено, для того, щоб уникнути ускладнень виконання рішення є всі підстави для застосування заходів забезпечення.
Постановленими ухвалами Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2024 року позовну заяву та заяву про забезпечення передано за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Справа та заява отримані Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 07 березня 2024 року та 12 березня 2024 року передані головуючому судді.
Сторони у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не викликались.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Пунктом першим частини першої статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно зі статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
За частиною другою статті 151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.
Перевіряючи заяву про забезпечення позову, що надійшла до суду вбачається, що заявником не дотримано положень пунктів 2, 4, 6 ч. 1, ч. 2 статті 151 ЦПК України.
Так, заявником у заяві не вказано: адресу електронної пошти (за наявності) заявника та іншої особи, яка може отримати статус учасника справи; відомості про наявність або відсутність електронного кабінету заявника; обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову саме у виді арешту майна та який передбачає, у тому числі, можливість заборони користування; пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення; назви, даних інших осіб, яким заявник просить заборонити вчиняти дії.
Крім того, заявляючи про накладення арешту на майно, позивач не надає доказів належності майна особі, щодо якої ним визначено статус відповідача, доказів наявності у нього на праві власності іншого майна, та знаходження його у інших осіб. Більш того, заявляючи вимоги про накладення арешту на все майно та грошові кошти заявником не вказано і обґрунтування необхідності такого забезпечення.
За ч. 10 ст. 154 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
У зв`язку з тим, що заявником не дотримано положень вимог статті 151 ЦПК України, подана заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.
На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 154, 260 ЦПК України, суд,-
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 12 березня 2024 року.

Суддя Д.О. Парфьонов