БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/576/24
Провадження № 2/497/342/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Мунтянової В.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатись, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі щомісяця, а саме кошти в розмірі 5000 гривень, починати стягувати з дати пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною 23-річного віку.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він з відповідачем перебував у шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 .

Син сторін по справі ОСОБА_3 , є студентом 3-го курсу Відокремленого структурного підрозділу «Механіко-технологічного фахового коледжу Одеського національного технологічного університету» денної форми навчання, термін закінчення навчання 30.06.2025 рік (наказ № 458-03 від 15.08.2022 року).

Навчання здійснюється за кошти фізичних осіб.

На даний момент позивач повністю матеріально забезпечує сина сам, дбає про його майбутнє, однак вважає, що відповідач на його думку також повинна приймати участь в утримані дитини на період його навчання у виші. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку не надає.

Ухвалою суду від 11.03.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 10:00 годину 27.03.2024 року (а.с.22), про що повідомлено сторін по справі (а.с23).

В судовому засіданні 27.03.2024 року:

- позивач вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в позові. Стверджував, що їх спільний з відповідачем син перебуває на його повному матеріальному утриманні, він дбає про його майбутнє, щоб він зміг отримати освіту у вузі, для подальшого його успішного закінчення, а тому забезпечує його всім необхідним для життя та розвитку. Незважаючи на те, що відповідач зареєстрована з позивачем за однією адресою, фактично з серпня 2020 року в цьому будинку не проживає, не надає будь-якої допомоги на утримання сина та його навчання.

- третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 до суду не прибув, надіслав заяву, якою підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні (а.с.26);

- відповідач позовні вимоги визначала частково. Пояснила, що дійсно з позивачем разом не проживають, наразі вона проживає в республіці Болгарія як біженка, є інвалідом 3 групи загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності, будь-яких інших доходів не має. А тому спроможна виплачувати аліменти в розмірі 1450.00 гривень. Надала письмовий відзив, який підтримала і просила врахувати під час прийняття рішення судом (а.с.29-32).

За клопотанням сторін в судовому розгляді було оголошено перерву до 08:00 години 02.04.2024 року (а.с.34-36, 37).

В судовому засіданні 02.04.2024 року продовжено судовий розгляд за участю сторін по справі, під час якого:

-позивач наполягав на своїх вимогах, надав додаткові докази, які просив врахувати, що він також є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності, має земельну ділянку, яка перебуває в оренді та отримує орендну плату, будинок в якому він проживає належав до колгоспного двору, та належав його батькам та йому у рівних частках;

-відповідач наполягала на тому, що аліменти може сплачувати в розмірі 1450.00 гривень, з урахуванням розміру отриманої нею пенсії, має земельну ділянку та отримує орендну плату за нею. Інших доходів не має.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані зі стягненням аліментів.

Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1997 року. За час сумісного життя в них народилися діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.3).

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є матір`ю та батьком повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4), який 29.03.2023 року досяг повноліття.

26.04.2021 року на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області справа №497/488/2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с.46).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 27.04.2024 року справа №497/489/2021, провадження 2/497/350/2021 з відповідача ОСОБА_2 … на користь ОСОБА_1 … для утримання ним їхнього спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі щомісяця 1200 грн. на місяць, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - з дня звернення позивачем до суду і до досягнення дитиною повноліття, - тобто, з 25.03.2021 року і до 29.03.2023 року (а.с.12-13).

На даний час, син сторін по справі ОСОБА_3 є студентом 4-го курсу Відокремленого структурного підрозділу «Механіко-технологічного фахового коледжу Одеського національного технологічного університету» денної форми навчання, термін закінчення навчання 30.06.2025 рік (наказ № 458-03 від 15.08.2022 року), про що свідчить довідка видана директором Відокремленого структурного підрозділу «Механіко-технологічного фахового коледжу Одеського національного технологічного університету» № 108/11 від 12.07.2023 року про те, що ОСОБА_3 дійсно є студентом 3-го курсу МТФУ ОНТУ, денної форми навчання, спеціальності 141 «електроенергетика, електротехніка та електромеханіка».

Термін навчання до 30.06.2023 року, яке здійснюється за кошти фізичних осіб, стипендії не отримує (а.с.21), що підтверджується договором про надання освітніх послуг за денною формою навчання № 243/22 від 15.07.2022 (а.с.17) та договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 15.07.2023 року(а.с.16).

Згідно договору № 243/22 від 15.07.2022 плата за навчання на весь термін навчання за 3 (три) роки становить 27500.00 гривень, а саме 8500 гривень - 2023 року, 9000 гривень - 2024 року, 10000 гривень - 2025 року(а.с.16).

Позивачем здійснено оплату за навчання за 2023 рік 8500.00 гривень, за 2004 рік 9000.00 гривень (а.с.47).

Повнолітній син позивача станом на час подання позову зареєстрований разом із своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто перебуває на його утриманні як студент, згідно інформаційної довідки про реєстрацію місця проживання особи Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області № 294 (а.с.9) та актами обстеження матеріально- побутових умов домогосподарства №48 від 04 березня 2024 року (а.с.15-17). Згідно даного акту встановлено, що колишня дружина ОСОБА_2 зареєстрована за цією ж адресою, однак фактично не проживає.

Позивач по справі:

- є інвалідом 3 групи загального захворювання (а.с.40, 41),

-отримує пенсію в розмірі 2700 щомісячно, в березні 2024 року 2980 гривень (а.с.42, 43),

- загальна сума доходу (орендна плата) за використання земельної ділянки розміром 1.6657 га за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року становить 2711.36 гривень, що підтверджується довідкою ТОВ «Кубей Агро» (а.с.44),

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає позивач, станом на 14.04.1991 року відносився до суспільної групи колгоспний двір, та позивачу належить 1/3 частка цього домоволодіння (а.с.45).

Відповідач по справі:

- є інвалідом 3 групи захворювання (а.с.32),

-отримує пенсію в розмірі 2700 щомісячно, в березні 2024 року 2980 гривень (а.с.42, 43),

- наразі проживає в Республіці Болгарія як біженка (а.с.31);

-за позивач не значиться житлових будинків в с.Кубей Болградського району Одеської області (а.с.49);

-загальна сума доходу (орендна плата) за використання земельної ділянки за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року становить 1631.53 гривень, що підтверджується довідкою ТОВ «Кубей Агро» (а.с.50).

Тобто як позивач, так і відповідач перебувають практично в рівних фінансових умовах.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»):

1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

2) продовження ними навчання. Сімейний кодекс не конкретизує, в якому навчальному закладі така особа буде продовжувати навчання. Отже для отримання права на батьківське утримання, дитина може навчатися в будь-якому навчальному закладі будь-якої форми власності.

3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову...

Вимогами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, суд приймає до уваги:

- актуальну і дійсну потребу повнолітньої особи у наданні їй матеріальної допомоги,

- вартість навчання, вартість підручників і проїзду до навчального закладу, вартість проживання у гуртожитку або орендованій квартирі за місцем знаходження навчального закладу (постанова ВС від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18),

- стан здоров`я платника аліментів, його матеріальний та сімейний стан, наявність у платника аліментів майна, грошових коштів та

- інші обставини, що мають значення.

За загальним правилом суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати

Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку(доходу)матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу .

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи надані сторонами матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання, однак не в тому розмірі, який заявлений позивачем.

При визначенні суми, яку потребує син відповідача на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, яка є інвалідом 3 групи та отримує лише пенсію по інвалідності, та розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення.

Законом України від 09.11.2023 № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць з 01 січня 2024 року для працездатних осіб - 3028 гривень.

Прожитковий мінімум це вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення її життєдіяльності.

А тому, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1500.00 гривень щомісячно, починаючи з 07.03.2024 року і до закінчення навчання ОСОБА_3 , а саме до 30.06.2025 року.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених уст. 7 СК України.

Відповідно до ст.141 ч.1, ч.6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

З урахуванням того, що відповідач є інвалідами 3 групи загального захворювання, то вона не звільняється від сплати судового збору.

З цих підстав з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1211.20 гривень.

У вступній і резолютивній частині рішення суд помилково зазначив, що «Судові витрати віднести на рахунок держави».

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95,133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатись задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 13.08.2000, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , виданий органом 5129 від 20.11.2019, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час навчання у Відокремленому структурному підрозділу «Механіко-технологічного фахового коледжу Одеського національного технологічного університету» у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500.00 (одна тисяча п`ятсот гривень) щомісячно, починаючи з 07.03.2024 року і до закінчення навчання сина в цьому коледжі 30.06.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 13.08.2000, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211.20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст судового рішення виготовлено 03.04.2024 року.

Суддя С.В.Кодінцева