Справа № 511/3628/23
Провадження № 2/159/304/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 березня 2024 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Чалого А.В.,
секретаря судового засідання Конашук М.А.,
представника позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів утримуваних з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.09.2018 з позивача на користь ОСОБА_3 було видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% від прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання заяви, до досягнення повноліття. Стягнення відбувалось шляхом самостійної виплати. 30.03.2022 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . 31.01.2023 у позивача від другого шлюбу народилася донька ОСОБА_6 . Дружина та дочка перебувають на утриманні позивача.
Позивач зазначає, що після виданого судового наказу в 2018 про стягнення аліментів, його матеріальне становище погіршилося, на його утриманні з`явилися ще дві особи, а тому є всі підстави для застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України та змінити розмір аліментів у сторону їх зменшення до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу).
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.11.2023 справу передано за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.
18.01.2024 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
21.02.2024 позивач недоліки усунув.
Позивач до судового засідання не з`явився, просить справу розглядати у його відсутності. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала.
В порядку 280-281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.09.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі його заробітку (доходу), щомісячно але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% від прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання заяви, до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою старшого державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Горбатюка К.І. відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу №511/1847/18 який виданий 03.09.2018.
30.03.2022 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане 30.03.2022 Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 08.02.2023 Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 являються батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З довідки ФОП ОСОБА_9 від 07.11.2023 вбачається, що ОСОБА_5 , медична сестра, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 30.03.2023.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня
2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Аналіз норми ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про те, що після виданого 03.09.2018 судового наказу про стягнення з позивача аліментів на сина ОСОБА_4 , сімейний стан та матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з народженням у другому шлюбі доньки ОСОБА_6 , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.
Верховний суд в постанові від 10.10.2023 у справі № 682/2454/22-ц зазначає, що вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду
від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищевказаний розмір аліментів, встановлений судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.09.2018 підлягає зменшенню до 1/6 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .
Такий розмір стягуваних аліментів буде відповідати принципам розумності та справедливості.
Аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.
На підставі ст.141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908,40 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України,суд,
Позовні вимоги задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів визначений судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.09.2018 (справа №511/1847/18).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2.
Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 01.04.2024.
Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ