г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 214/7567/23
Номер провадження 2/213/594/24
З а о ч н е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2024 року м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
секретар судового засідання - Куропятник І.О.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 214/7567/23 за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Стислий виклад позиції позивача.
Процесуальні дії у справі.
22.01.2024 позовна заява прийнята до розгляду; провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.
В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Порядок виклику відповідача до суду, передбачений ст.128 ЦПК України, дотримано, судові повістки та копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з додатками двічі надсилалися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, але були повернуті до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». На підставі цього відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, однак в судове засідання він повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом.
01.06.2021 о 17.45 год. по пр. Металургів у м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Chevrolet», днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої отримав механічні пошкодження автомобіль «Chevrolet», днз НОМЕР_2 , а його власникові завдано матеріальні збитки.
Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі 210/3132/21 (пр.3/2139/1314/21) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано ОСОБА_1 /а.с.8-9/.
Між СК МТСБУ та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів щодо автомобіля «Chevrolet», днз АЕ7652CН.
Цивільна-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», днз НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 - на момент ДТП не була застрахована, про що свідчить наданий позивачем Витяг з єдиної централізованої бази МТСБУ /а.с.35/.
02.06.2021 водій ОСОБА_2 звернувся до Страхової компанії МТСБУ з повідомленням про ДТП, що сталася 01.06.2021 о 17.45 год. по пр. Металургів у м. Кривому Розі, та з заявою про виплату відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті вказаного ДТП /а.с.10-13/.
Вказана сума відповідачем не відшкодована.
Зміст спірних правовідносин.
Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права особи, якою сплачено страхові виплати за завдану шкоду, звернутися до особи, яка визнана винною у заподіянні такої шкоди, з позовом про відшкодування збитків в порядку регресу.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є така сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових плат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.
Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі ст.6 цього Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст.9 цього Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.
Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з п.21.4. ст.21 Закону, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа несе відповідальність, встановлену законом.
Згідно приписів п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 вищевказаного Закону, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія автотранспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Нормами ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Пленум ВССУ в п.4 Постанови від 01.03.2013 за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», визначив наступне: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За змістом частини шостої цієї статті, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Застосування судової практики.
Висновок суду.
Оскільки обставини ДТП, внаслідок якого було заподіяно збитків власнику забезпеченого автомобіля «Chevrolet», днз НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 , а також наявність вини у скоєнні ДТП відповідача ОСОБА_1 встановлені, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.
Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування і відповідно до умов, визначених у ньому, здійснив відшкодування потерпілому завданих збитків у повному обсязі, у зв`язку з чим до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 263-265, 274, 274, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро Українивитрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ВідпОСОБА_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Дата складення повного судового рішення 26 березня 2024 року.
Головуючий суддя В.В. Попов