Справа № 405/5968/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря: Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, які відшкодування за шкоду завдану внаслідок смерті особи у дорожньо-транспортній пригоді, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, які відшкодування за шкоду завдану внаслідок смерті особи у дорожньо-транспортній пригоді.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 30.12.2019 року приблизно о 17:22 год. на об`їзній дорозі м. Кропивницького ОСОБА_2 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який внаслідок ДТП загинув на місці події. Відповідальність водія була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно полісу № АО4099942. Сума страхового відшкодування з урахуванням встановлено ліміту складає 50 076 грн. моральної шкоди. Вказує, що 20.05.2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» проведено часткову виплату страхового відшкодування їй в сумі 25 038 грн., що складає 50 % від заявленої суми, оскільки у настанні ДТП наявна провина пішохода ОСОБА_3 , яка встановлена у постанові про закриття кримінального провадження від 18.02.2020 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2022 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на її користь частину невиплаченого страхового відшкодування в сумі 25 038 грн., пеню у розмірі 1767,71 грн., три відсотки річних у розмірі 428,05 грн., понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 9 000 грн.

13.04.2023 року Кропивницьким апеляційним судом винесено постанову, якою рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2022 року залишено без змін. Так, дише 18.05.2023 року на виконання постанови Кропивницького апеляційного суду, відповідачем проведено їй виплату страхового відшкодування у визначеному розмірі.

В зв`язку з невчасною сплатою коштів позивач просить стягнути з відповідача пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 17 953,58 грн., три відсотки річних у розмірі 1 819,10 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 469,21 грн., а всього разом - 31 241,89 грн., понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20.10.2023 року відповідачем подано до суду відзив, в якому зазначено про невизнання відповідачем позовних вимог, оскільки на їх думку виплата здійснена вчасно. Просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, позивач та її представник надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.12.2019 року близько 17 год. 20 хв. рухаючись кільцевою автодорогою сполучення Бережинка-Аджамка та території Кропивнимцького району Кіровоградської області водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент зустрічного роз`їзду з невстановленим транспортним засобом, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

За вказаним фактом 30.12.2019 року було відкрито кримінальне провадження № 0000318 за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області від 18.02.2020 року кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Слідчим у постанові встановлено, що водій ОСОБА_2 у дорожній ситуації не мав технічної можливості запобігти ДТП, а грубе порушення пішоходом ОСОБА_3 ПДР України призвело до ДТП і його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з отриманням ним тілесних ушкоджень, які спричинили смерть.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 який керував транспортним засобом Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.07.2019 року № АО/4099942.

17.02.2020 року ОСОБА_1 , яка є дружиною ОСОБА_3 через представника, звернулась до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про виплату страхового відшкодування в сумі 50 076 грн.

20.05.2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 25038 грн. 00 коп., тобто 50 % від загальної суми страхового відшкодування, пославшись на п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з яким у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Враховуючи, що постановою про закриття кримінального провадження від 18.02.2020 року встановлено, що причиною ДТП стало невиконання пішоходом ОСОБА_3 вимог ПДР України, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, від яких загинув, отже в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2022 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 частину невиплаченого страхового відшкодування в сумі 25 038 грн., пеню у розмірі 1767,71 грн., три відсотки річних у розмірі 428,05 грн., понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 9 000 грн.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 13.04.2023 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2022 року залишено без змін.

13.04.2023 року рішення набрало законної сили.

18.05.2023 року на виконання постанови Кропивницького апеляційного суду, відповідачем проведено виплату страхового відшкодування позивачеві у визначеному розмірі, ідо підтверджується копією платіжної інструкції №24511798_00000/4a965e49-dba3-4b8.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 979 ЦК України договір страхування є правовідношенням, в якому страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відтак, таке правовідношення є грошовим зобов`язанням.

Позивач (потерпіла), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором, на її користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Статтею 992 ЦК України встановлено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

У випадках, пов`язаних із простроченням страховиком строків виплати страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦІІВ), слід керуватися статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Цією статтею встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламен тної виплати) з вини страховика (чи МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується неня.

Відтак, законодавством забезпечується достатній механізм із захисту своїх прав у разі порушення страховиком строків виконання зобов`язань за договором страхування. У разі порушення - вимагати та отримати від страховика (добровільно чи у судовому порядку) сплату неустойки, суми боргу з урахуванням індексу інфляції та суми річних.

Відповідно до ст. 36.5 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка мас право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з пунктом 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового правовідношення є дата зарахування коштів на рахунок кредитора.

Враховуючи положення пункту 36.2 статті 36 Закону, відповідно до якого граничний строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплати складає 90 днів, а за умовами договору про добровільне страхування - 14 днів.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 2.09. 2019 року у справі №757/26834/15-ц зазначено, що: «оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування с грошовим, суди дійшли обґрунтованого висновку про застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України і стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат.

У постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 року у справі № 200/4309/14-ц зазначено, що: «інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування у отримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання».

У постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 16.10.2019 року у справі № 452/3519/15 зазначено, що: «правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

Позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі №337/5617/19 від 27.01.2021 року: «Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, па них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідачем лише 18.05.2023 року здійснено оплату страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення, долученого до матеріалів справи.

Однак, за період із 15.12.2020 року по 17.05.2023 року кількість днів прострочення виплати страхового відшкодування збільшилась, а тому за вказаний період нараховано штрафні санкції.

З огляду на наведене, за період з 15.12.2020 року по 17.05.2023 року нараховано інфляційні втрати у загальному розмірі 11 469,21 грн. та три проценти річних від простроченої суми боргу в загальному розмірі 1 819,10 грн.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу судом відзначається, що згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами, в порядку ст.ст. 76-83 ЦПК України.

Згідно ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВО № 1058516 від 17.07.2023 року, адвокат Гудз Р.А. на підставі договору про надання правової допомоги № 36/23 від 17.07.2023 року надає позивачу ОСОБА_1 правову допомогу у Ленінському районному суд м. Кіровограда. У договорі визначено суму гонорару адвоката в розмірі 6 500 грн.

06.09.2023 року адвокатом подано заяву про надання детального опису виконаних адвокатом робіт протягом п`яти днів після ухвалення рішення чи закінчення розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 6 500 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, які відшкодування за шкоду завдану внаслідок смерті особи у дорожньо-транспортній пригоді задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 17 953,58 грн. (сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три гривні 58 копійок), три відсотки річних у розмірі 1 819,10 грн. (одна тисяча вісімсот дев`ятнадцять гривень 10 копійок), інфляційні втрати у розмірі 11 469,21 грн. (одинадцять тисяч чотириста шістдесят дев`ять гривень 21 копійку), а всього разом - 31 241,89 грн. (тридцять одну тисячу двісті сорок одну гривню 89 копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СК «Арсенал Страхування» на користь держави судові витрати по справі в сумі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі виготовлене 04.03.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариства «СК «Арсенал Страхування», , адреса місцезнаходження: 03056, місто Київ, вул. Борщагівка, 154.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко