Провадження 2-о/201/160/2024
УХВАЛА

06 березня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа - військова частина НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме - свого проживання із ОСОБА_2 , який перебуває у полоні в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України з 15.05.2022р. однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 15 грудня 2019 року.

Встановлення цього факту потрібно для виплати їй грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , який перебуває у полоні з 18.05.2022р, позаяк вона 01.02.2024р. зверталася до військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України із заявою про отримання цих виплат.

Листом за вих. № 40/57/12-1222 від 05.02.2024р їй було відмовлено із зазначенням, що ОСОБА_2 , неодружений та запропоновано надати всі необхідні документи для вирішення питання про виплату її грошового забезпечення відповідно до п.7 постанови Кабінету міністрів України №884 від 30.11.2016р., а саме: свідоцтво про шлюб або інших беззаперечні доказів на підтвердження факту сімейних відносин.

Також заявниця постійно звертається до правозахисних і міжнародних організацій з метою повернення із полону ОСОБА_2 , організації особистої зустрічі з полоненим як дружини, можливості передачі йому медичних препаратів для прискорення одужання у зв`язку із тяжким пораненням, для чого необхідно підтвердити родинні відносини, а саме факт спільного проживання, без офіційної реєстрації шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Тлумачення наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Зазначений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду за наслідками розгляду 18 січня 2024 року справи № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №287/167/18-ц(провадження № 14-505цс19), та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Судом встановлено, що заявник звернулася до суду для встановлення факту спільного проживання із полоненим з метою реалізації свого права на отримання грошового забезпечення, яке передбачено Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою Кабінету міністрів України №884 від 30.11.2016р.

При цьому, згідно поданих суду копій відповідей військової частини, заявник в своїй заяві зверталася до частини із проханням не проводити виплати грошового забезпечення полоненого - старшого лейтенанта ОСОБА_2 - представнику його неповнолітньої дитини, і їй було відмовлено з посиланням на те, що, згідно даних особової справи, ОСОБА_2 має неповнолітню дочку ОСОБА_3 , і її законному представнику належить першочергове право на отримання грошового забезпечення батька дитини.

Відтак по справі вбачається спір про право на отримання грошового забезпечення полоненого, позаяк суб`єктом отримання цього грошового забезпечення наразі є законний представник неповнолітньої дочки військовополоненого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 .

За положеннями ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Керуючись ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа - військова частина НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева