Дата документу 25.03.2024Справа № 554/704/24
Провадження № 2/554/2933/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі головуючого судді Гольник Л.В.,

при секретарі Михайленко К.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

23.01.2024 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому прохала суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення дитиною навчального закладу або досягнення ним 23-х річного віку.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільний з відповідачем син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.09.2023 року є учнем першого курсу професійного-технічного училища № 4 м. Полтави за професією «Квіткар Озеленювач», денною форми навчання, знаходиться на неповному державному забезпеченні.

Враховуючи те, що дитина продовжує навчання та потребує допомоги, а вона не в змозі самостійно її надавати, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження.

27.02.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач визнач позов частково та згоден сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідач не заперечує проти сплати коштів на утримання сина, проте звертає увагу на те, що він є громадянином Індії, не проживає на території України із березня 2022 року, оскільки у зв`язку з відкритою збройною агресією РФ він разом з родиною виїхав за межі України разом з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми. На даний час він не може в`їхати на територію України внаслідок заборони йому в`їзду до 25.11.2025 року, накладеною СБУ. Із відповідача стягувалися аліменти на утримання ОСОБА_4 на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави. Просить врахувати його матеріальний стан, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Позивач у судовому засіданні подала заяву про зміну позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн.

Представник відповідача, не заперечуючи обов`язку батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, просила задовольнити позовні вимоги частково у розмірі 1500 грн. Вказувала, що відповідач сплачував аліменти у розмірі приблизно 2500 грн., і на даний час є переплата у сплаті аліментів.

Третя особа у судове зсідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду.

Суд заслухавши сторони, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 4).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням навчання останнього.

Згідно з Довідкою №15 від 04.01.2020, виданою професійно-технічним училищем № 4 м. Полтави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем професійно-технічним училищем № 4 м. Полтави за професією «Квіткар озеленювач», термін навчання з 22.09.2023 року по 30.06.2025 року, форма навчання денна, отримує стипендію, знаходиться на неповному державному забезпеченні (а.с.7).

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу.

Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має інвалідність з дитинства. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 15.01.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена друга група інвалідності безстроково.

ОСОБА_4 призначено соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, яка у березні 2024 року становила 2361,00 грн.

ОСОБА_4 отримує стипендію, яка становить 1250,00 грн.

ОСОБА_1 призначено допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», яка у березні 2024 року становила 5943,00 грн.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачував аліменти на підставі виконавчого листа № 2-3524, виданого 08.08.2011 року Октябрським районним судом м. Полтави, на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення дітьми повнолітнього віку, починаючи з 27.04.2011 року.

Як вбачається, після досягнення старшою донькою повноліття, відповідач на утримання неповнолітнього сина відповідно до виконавчого листа сплачував 1/6 частини всіх видів заробітку до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з розрахунком, наданого державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Пракаш Ом сплачував аліменти на утримання сина від 4000 грн. до 2500 грн.

Оцінивши надані докази в сукупності, врахувавши матеріальне становище дитини, яка отримує стипендію, є особою з інвалідністю з дитинства, утримається за рахунок матері, яка отримає соціальну допомогу як малозабезпечена родина, а також те, що батько є працездатним, має в Україні нерухоме майно, а саме житловий будинок з вбудованим магазином та перукарнею, відповідач не заперечував можливість надання ним матеріальної допомоги сину, який продовжує навчатися, який потребує такої допомоги, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, мають стягуватися у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно.

Суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, що становить 1211,20 грн.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81-89, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 23.01.2024 року і до закінчення навчання 30.06 2025 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду./Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою на офіційному вебпорталі судової влади України: http://www.ok.pl.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 01 квітня 2024 року.

Відомості про учасників, які брали участь у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.В.Гольник