Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2024 Справа №607/25123/23 Провадження №2-о/607/134/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Семененко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 з участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 , звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із заявою про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні.

В обґрунтування заявлений вимог ОСОБА_1 вказав, що він з 30.10.2010 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який згідно заочного рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.06.2018 розірвано.

Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дані обставини підтверджуються наступними документами: заочним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.06.2018 р. про розірвання шлюбу; свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , серія НОМЕР_2 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , серія НОМЕР_3 .

Згідно заочного рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.06.2018 про стягнення аліментів на утримання двох дітей позов ОСОБА_3 задоволено та вирішено: «стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.04.2018 р. і до повноліття дітей...».

Дана обставина підтверджується заочним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.06.2018 р. про стягнення аліментів на утримання двох дітей.

Заявник вказав, що заочне рішення про присудження аліментів виконується ним в повному обсязі, заборгованість по сплаті аліментів - відсутня. Дана обставина підтверджується довідкою Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області за вих. № 29942 від 24.10.2023 р. та розрахунком Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області за вих. №29945 від 24.10.2023 р.

У 2020 році він одружився вдруге, зокрема, 28.02.2020 між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_4 .

Після реєстрації шлюбу заянвик без реєстрації став проживати разом із своєю дружиною в АДРЕСА_1 .

Заявник вказав, що від попереднього шлюбу у його дружини є син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає разом з ними, знаходиться на його повному утриманні, так як батько останнього самоусунувся від його виховання та утримання.

ОСОБА_7 сприймає заявника як батька, оскільки фактично він займається його вихованням та утриманням, зокрема, повністю забезпечую матеріальне благополуччя сім`ї, а також все необхідне для нормального розвитку дитини такого віку - належні житлові умови, одяг, харчування, лікування та медичне обстеження, відпочинок та оздоровлення спортивні секції, навчання, тощо. Крім цього, сім`я не отримує аліментів та будь-якої соціальної та матеріальної допомоги з приводу утримання сина зі сторони ОСОБА_8 . Дані обставини підтверджені актом ТОВ «керуюча компанія «Будсервіс» від 23.10.2023 року за вих.№245 та показами свідків в судовому засіданні.

У зв`язку із військовою збройною агресією Російської Федерації проти України згідно Указів Президентом України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», 10.05.2022 р., заявник мобілізований до лав Збройних Сил України. Дана обставина підтверджується відомостями зазначеними у військовому квитку, серія НОМЕР_5 , виданому на моє ім`я.

Заявник вказав, що згідно положень підпункту «г» п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», він має право на звільнення з військової служби у зв`язку із перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, в тому числі пасинка ОСОБА_7 .

Встановлення факту утримання ОСОБА_7 має для нього юридичне значення та є необхідним з метою реалізації права на звільнення з військової служби у встановленому законом порядку.

Із вказаних підстав заявник просить встановити факт перебування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утриманні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Семененко Л.М. заяву підтримали з підстав наведених в останній, просять її задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засідання заяву підтримала та вказала, що обставини наведені ОСОБА_1 у заяві відповідають дійсності, а тому вказана заява підлягає до задоволення у повному обсязі.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності вказавши на те, що вирішення питання про встановлення факту про який просить представник не змінює і не припиняє жодних прав та обов`язків військової частини, а відтак у військової частини немає фактичних підстав для подання заперечення та висловлення будь-яких доводів і аргументів по суті справи.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що з ОСОБА_1 знайомий з 2014 року, підтримують дружні стосунки і до даного часу. Пояснив, що дійсно ОСОБА_1 має двоє дітей від першого шлюбу. З 2015 року він проживав в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 з якою офіційно зареєстрували шлюб у 2020 році. На даний час він одружений вдруге і має на утриманні дитину своєї другої дружини сина ОСОБА_7 . ОСОБА_1 займається його вихованням та утримує його. Він багато разів їздив з ним на рибалку, грав у футбол, також повністю забезпечує його матеріальне благополуччя (одяг, харчування, медицина, навчання і тощо). Різниці між дітьми не робить.

Свідок ОСОБА_11 , яка являється хресною мамою ОСОБА_7 пояснила, що з 2015 року ОСОБА_1 проживав в цивільному шлюбі із ОСОБА_2 . У 2020 році їх брак був офіційно зареєстрований. З ОСОБА_2 від першого шлюбу залишився проживати син ОСОБА_7 , який під час їх спільного проживання повністю був на утриманні ОСОБА_1 . Свідок вказала, що часто навідує їх сім`ю і може пояснити, що ОСОБА_1 повністю забезпечую ОСОБА_7 всім необхідним, як матеріально, так і приймає безпосередню участь у його вихованні: вони часто їздять на рибалку, роблять разом уроки, водить його на секції, в кіно, робить покупки, подарунки. Поганого про ОСОБА_1 сказати не може. Біологічного батька ОСОБА_7 свідок бачила в останнє на христинах ОСОБА_7 . ОСОБА_2 прожила з ним в шлюбі один рік і подала на розлучення. Аліменти він не сплачує, участі у вихованні дитини не бере, а тому не бачила його з 2015 року. ОСОБА_7 сприймає ОСОБА_1 як тата. Заявник, на її думку, різниці між дітьми не робить. Утримує дітей від першого шлюбу та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_16 , який є хресним батьком ОСОБА_4 , сина від першого шлюбу заявника, пояснив, що знайомий з ОСОБА_1 орієнтовно з 2010 року. Він був одружений з ОСОБА_3 , в них народилося двоє дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Орієнтовно у 2015 році ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_2 . У 2020 році він розлучився із своєю дружиною і одружився на ОСОБА_2 . Двоє дітей залишились проживати із колишньою дружиною ОСОБА_1 , на яких він сплачує аліменти. В другому шлюбі у його другої дружини є син ОСОБА_7 . Відношення між заявником та пасинком дружні, заявник ставиться до нього відповідально, забезпечує його всім необхідним, також приймає участь у його вихованні та розвитку, несе побутові матеріальні затрати. Часто виїздили разом із сім`ями на природу, на рибалку, зустрічалися на дні народженні, на свята. Між своїми рідними дітьми та ОСОБА_7 різниці ОСОБА_1 не робив і не робить. ОСОБА_7 сприймає ОСОБА_1 як батька. Місце знаходження біологічного батька ОСОБА_7 свідку невідоме.

Свідок ОСОБА_21 , яка є дружиною ОСОБА_1 пояснила, що у 2016 році вони з чоловіком познайомились. У 2020 році вони офіційно зареєстрували свій шлюб. Від першого шлюбу у неї є син ОСОБА_7 . До нього ОСОБА_1 він ставиться дуже добре. Відносини в них гарні. З колишнім чоловіком в неї зв`язок втратився одразу після розлучення, він не приймає ніякої участі ні у вихованні дитини, ні у його матеріальному забезпечені. З дитиною не спілкується та не цікавиться її життям. Заявник ОСОБА_1 повністю заміняє ОСОБА_7 батька. Він йому купляє усе необхідне, цікавиться його шкільним життям, перекидає кошти на особисті потреби, цікавиться його дозвіллям. Відносини між ними дуже добрі, дружні. ОСОБА_7 сприймає ОСОБА_1 як батька. ОСОБА_7 знає, що в нього є біологічний батько, але де він і що з ним - не знає.

Суд проаналізувавши заяву та її підстави, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків вважає, що заява до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно до частини 8 статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», "членами сім`ї" є мачуха, вітчим, які проживають однією сім`єю з малолітніми або неповнолітніми пасинком, падчеркою.

Відповідно до статті 54 СК України, дружина, чоловік мають право розподілити між собою обов`язки в сім`ї. Дружина, чоловік повинні утверджувати повагу до будь-якої праці, яка робиться в інтересах сім`ї. Усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім`ї. Вважається, що дії одного з подружжя стосовно життя сім`ї вчинені за згодою другого з подружжя.

Згідно до частини 1 та 4 статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно частини 1 статті 268 СК України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 не є рідним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в той час, як у останнього є рідний батько, який за законом і зобов`язаний утримувати свого сина ОСОБА_7 , зокрема надавати матеріальну допомогу та брати участь у його вихованні. Оскільки рідний батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не позбавлений щодо нього батьківських прав та не втратив правовий зв`язок із своїм сином, а тому заявник ОСОБА_1 не має правового обов`язку утримувати неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як і немає права вимагати встановлення факту перебування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на його утриманні, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 з участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич