Справа № 487/1850/19
Провадження № 2-др/487/3/24
11.03.2024 року Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Барської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кірюхіна Олега Михайловича про ухвалення додаткового рішення
Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. Проте заперечував проти стягнення витрат пов`язаних з проведенням експертиз з огляду на те, що представником позивача не було подано доказів понесення даних витрат у строк до судових дебатів та не було зроблено в цей же строк заяви про намір подати дані докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Представник третьої особи в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.
При вирішенні клопотання представника позивача про стягнення судових витрат по сплаті судового збору, суд виходить з наступного.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2023, залишеним в силі апеляційною інстанцією, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення, шлюб укладений 20.02.2018 між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , про що Заводським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №104 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що позивач при подачі позову сплатила судовий збір в загальній сумі 1170,60 грн., з яких, за подання позовної заяви в сумі 786,40 грн. (квитанція №ПН197 від 11.03.2019) та за подання зави про забезпечення позову в сумі 384,20 грн. (квитанція №ПН198 від 11.03.2019).

Згідно з ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1170,60 грн., дані грошові кошти підлягають стягненню з відповідача в зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, оскільки рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2023 позов задоволено, однак судом не вирішено питання про розподіл витрат по сплаті судового збору, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, яким доповнити рішення від 14.11.2023, зазначивши про стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1170,60 грн.

При вирішенні клопотання представника позивача про стягнення судових витрат пов`язаних із проведенням експертизи, суд виходить з наступного.

В обґрунтування витрат пов`язаних із проведенням експертиз, представник позивача додав до заяви про ухвалення додаткового рішення платіжну інструкцію №0.0..1 від 23.06.2021 на суму 10487,00 грн. сплачену позивачкою за проведення судово-психіатричної експертизи Київським міським центром судово-психіатричної експертизи та платіжну інструкцію №0.0..1 від 14.04.2023 на суму 26269,40 грн. сплачену позивачкою за клопотанням експерта Очкаляса В.І. за проведення ДУ «ІПСПЕМН МОЗ УКРАЇНИ» судово-психіатричної експертизи.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.

Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Наведене узгоджується з правовими висновками висловленими в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 по справі №161/5317/18.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат, у тому числі пов`язаних із розглядом справи, і такий порядок поставлено у залежність від результатів розгляду справи по суті.

До закінчення судових дебатів у справі сторона відповідача не зробила ні усної, ні письмової заяви щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Заява про стягнення судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи із відповідними доказами подана до суду лише 20.02.2024, що є підставою для відмови у її задоволенні, оскільки така заява не була подана впродовж розгляду справи по суті до закінчення судових дебатів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представник позивача ОСОБА_1 - адвоката Кірюхіна О.М. про ухвалення додаткового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 264, 270, 352-353 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кірюхіна Олега Михайловича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Доповнити рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 14.11.2023 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання недійсним шлюбу, зазначивши таке:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1170,60 грн.

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кірюхіна Олега Михайловича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат пов`язаних із проведенням експертиз - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.В. Щербина