Провадження № 2/761/3916/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Марінченко Л.В..

представника позивача: Сердюка О.А.

представника відповідача: Мирко Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні клопотання представника відповідача адвоката Мирко Романа Олексійовича про направлення за підсудністю цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У жовтня 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальність «МІЛОАН» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2024 року прийнято до розгляду вказану цивільну справу. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.12.2023 до суду надійшов відзив відповідача одночасно з яким подано клопотання представника відповідача адвоката Мирко Романа Олексійовича про передачу справи за підсудністю, в якому він просив передати вказану справу за підсудністю Октябрського районного суду м. Полтави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в позовній заяві позивач зазначає, що дана справа підступна саме Шевченківському районному судові м. Києва на підставі пункту 6.6 Договору та частини 8 ст. 28 ЦПК України: позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Клопотання мотивовано тим, що відповідач проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до Шевченківського (Октябрського) району м. Полтави. В свою чергу, відповідач взагалі не знав про наявність у нього кредитної заборгованості перед TOB «МІЛОАН», оскільки жодних кредитних договорів він з ними не укладав і про наявність зазначеної заборгованості та взагалі кредитних правовідносин довідався з позовної заяви отриманої з суду разом з ухвалою. Відповідач заперечує факт укладення з позивачем кредитного договору і щодо зазначеного факту звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки на його ім`я оформлено кредит, про наявність якого йому не було відомо. Докази буде надано згодом. При цьому, йому ніхто ніколи не телефонував для оформлення кредитних правовідносин, він жодній особі не передавав своїх персональних даних, тому навіть не відомо звідки у невстановленої особи, яка оформила на його ім`я кредит наявні його дані. Кінцева картка, на яку начебто було видано кредитні кошти йому не належить і відповідач не пригадує, щоб у нього взагалі була картка № НОМЕР_1 .

Представник відповідача вважає, що навіть якщо припустити, що такий кредитний договір дійсно укладався, то місцем виконання договору не може бути місцезнаходження позивача - як кредитодавця, який надав кредит, оскільки особа, на користь якої надають кредитні кошти є фактично споживачем фінансових послуг і місцем виконання кредитного договору є місцем проживання такої особи де вона фактично отримує кредитні кошти і на неї поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Подання позову щодо споживача фінансових послуг (хоча у даному випадку відповідач і не укладав з позивачем кредитного договору) за місцезнаходження позивача як місцем виконання договору ставить відповідача у більш невигідне та складне становище щодо реалізації ним своїх прав та захисту своїх інтересів.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та передачу справи за підсудністю.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали позовного провадження у вказаній справі, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання з наступних підстав.

За загальним правилом, визначеним статтею 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Винятки із вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до положень наведеної правової норми за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з таких умов: у договорі зазначене місце виконання; вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має дослідити питання належності спору до юрисдикції суду, в тому числі й щодо територіальної юрисдикції (підсудності).

Подібні висновки викладені в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 127/30671/18 (провадження № 61-19925св19).

Так, як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2021 між сторонами у справі укладено договір про споживчий кредит № 4639701.

Відповідно до п. 6.6. вказаного договору визначено, що місцем укладення та виконання вказаного договору є місце знаходження Кредитодавця - ТОВ «Мілоан» (м. Київ, вул.. Багговутівська, 17/21, Шевченківський район м. Києва)

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Враховуючи, що сторонами в договорі про споживчий кредит від 21.11.2021 визначено місце виконання договору, вказаний договір підписаний обома сторонами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування позивачем ч. 8 ст. 28 ЦПК України, а відтак в задоволенні клопотання представника позивача про передачу справи за підсудністю до суду за місцем проживання відповідача слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Мирко Романа Олексійовича про направлення за підсудністю цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: