Справа №705/1494/24
4-с/705/10/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Гудзенко В.Л.

при секретарі судового засідання Юрченко А.І.

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Умані скаргу ОСОБА_2 , що подана представником скаржника ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» на бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся через свого представника ОСОБА_1 до суду зі скаргою на бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).В обґрунтування скарги посилається на те, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0108, площею 1,3058 га, яка розташована на території Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області. Маючи намір укласти договір оренди належної на праві приватної власності земельної ділянки, а також здійснити державну реєстрацію права оренди, заявник звернувся до державного реєстратора, але під час перевірки документів реєстратором виявлено, що на вказане нерухоме майно накладено арешт державною виконавчою службою, що унеможливлює проведення реєстраційної дії. 05.09.2023 заявником отримано довідку № 60432/26.8-30/1, відповідно до якої виконавчі документи про стягнення заборгованостей з заявника у відділі ДВС в місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебувають. 15 грудня 2023 року заявник звернувся до державного виконавця із заявою про роз`яснення підстав накладення арешту, в тому числі надання інформації щодо стану виконавчого провадження відповідно до постанови АА 542713 від 03.09.2002, та про повернення виконавчого листа або закінчення виконавчого провадження, або знищення виконавчого провадження. Листом від 05.02.2024 державний виконавець повідомив, що надати детальну інформацію щодо накладення арешту на майно боржника неможливо, оскільки виконавче провадження знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання. На виконанні у відділі ДВС знаходився виконавчий лист № 2-258, виданий 13.05.2002 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 2753,56 гривень. З метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем згідно постанови АА № 542713 від 03.09.2002 було накладено арешт на майно боржника. Однак, у зв`язку із закінченням терміну зберігання всі матеріали виконавчого провадження передані до архіву та знищені. Крім того, відсутні відомості щодо ідентифікаційних даних особи - стягувача, окрім прізвища, ім`я та по батькові ( ОСОБА_3 ), а саме, відсутні місце проживання/реєстрації, ідентифікаційний код, дата народження, засоби зв`язку. Враховуючи, що зазначений стягувач, в інтересах якого в межах виконавчого провадження накладений арешт, скаржнику невідомий, тому ідентифікувати його особу немає можливості. Оскільки арешт на вказану земельну ділянку, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» знято не було, це позбавляє заявника можливості вчиняти дії щодо належного йому майна та вільно розпоряджатися ним. На підставі викладеного просить суд визнати неправомірною бездіяльність відділу державної виконавчої служби в місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 ; зобов`язати відділ державної виконавчої служби в місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт накладений на майно божника, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4903348, зареєстроване 03 травня 2007 року реєстратором Уманська міська державна нотаріальна контора на підставі постанови АА 542713 від 03.09.2002 р. Відділу виконавчої служби Уманського міського УЮ на об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, тип обтяження заборона (архівний запис), власник ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2935140СHERKASY101, архівна дата: 05.09.2002, дата виникнення: 03.05.2007, № реєстра: 287102-187, внутр. №F901ВВ262АF323304F55, комментарий: ст..23.

На адресу суду від відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов відзив на скаргу, в якому вказують, що на виконанні у Відділі ДВС перебувало виконавче провадження, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-258 від 13.05.2002, виданого Уманським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 2753,56 грн. Для забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем 03.09.2002 винесено постанову АА542713 про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. Згідно даних «АСВП» вищевказане провадження відсутнє. Арешт на все майно позивача свідчить про те, що рішення суду не виконане фактично, а отже виконавчий документ повернутий на підставі ст.. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». З зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не надано підтверджуючих документів по сплату боргу боржником ОСОБА_2 , не сплачений виконавчий збір на користь держави, витрати виконавчого провадження, арешт накладений на майно боржника не знімається. Станом на 05.02.2024 у відділі відсутня вищезазначена інформація, оскільки виконавче провадження знищене на підставі п.9.10-9.15 Порядку роботи про вилучення виконавчих проваджень для знищення. Статтями 37 та 40 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено скасування арешту у випадку повернення виконавчого документу.

Представник заявника адвокат Яцкевіч Т.Л. в судовому засіданні посилаючись на обставини, що вказані у скарзі, просила її задоволити.

Представник відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення представника заявника адвоката Яцкевіч Т.Л., дослідивши матеріали скарги, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що відповідно до листа начальника відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.02.2024 знаходився виконавчий лист № 2-258, виданий 13.05.2002 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 2753,56 гривень. З метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем згідно постанови АА № 542713 від 03.09.2002 було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 , а саме на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Згідно даних АСВП на виконанні у відділі відсутній вищевказаний документ та відсутні інформація, щодо наслідків його виконання. Виконавчі провадження, які передані до архіву знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. На підставі «Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 року № 578/5, відібрано для знищення як такі, що не мають культурної цінності та втратили практичне значення, а саме відібрано та знищено Реєстр відправленої рекомендованої кореспонденції за 2013 рік та Журнал реєстрації вихідної кореспонденції за 2013 рік. Інформація щодо повторного надходження виконавчого документу до виконання відсутня.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.02.2024 на майно ОСОБА_2 , накладено арешт зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4903348, зареєстровано 03 травня 2007 року реєстратором Уманською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА 542713 від 03.09.2002 відділу виконавчої служби Уманського міського УЮ на об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, тип обтяження заборона (архівний запис), власник ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2935140СHERKASY101, архівна дата: 05.09.2002, дата виникнення: 03.05.2007, № реєстра: 287102-187, внутр. №F901ВВ262АF323304F55, комментарий: ст..23.

Згідно довідки в.о. начальника відділу ДВС Умані Уманського району Черкаської області від 05.09.2023, станом на 06.09.2023 виконавчих документів про стягнення заборгованостей із ОСОБА_2 на виконанні не перебуває.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії № ЯЗ 044088, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 1,3058 га, яка розташована на території Собківської сільської ради Уманського району, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Слід зазначити, що Єдиний реєстр боржників не містить інформації щодо ОСОБА_2 , як боржника.

Хоча виконавче провадження і закінчене, однак накладений в рамках такого провадження арешт на майно ОСОБА_2 не знятий.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

В силу вимог частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виходячи зі змісту п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця.

Боржник у виконавчому провадженні не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 712/12136/18).

Заявник вважає незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)та такою що порушує його право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За приписами ч. 5 ст. 47 наведеного Закону, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у передбачених ч. 1 цієї статті випадках. При цьому, даною нормою не передбачено такого випадку закінчення виконавчого провадження, якщо виконавчий лист повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника.

Згідно з частинами першою та другою статті 50 наведеного Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Одночасно з цим до суду не надано докази того, що повторно стягувачем до відділу пред`являвся до виконання виконавчий документ, раніше повернутий по даному виконавчому провадженні.

Отже, стягувач своїм правом на повторне пред`явлення до виконання виконавчих документів не скористався.

У відповідності до частин третьої - п`ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відтак, суд погоджується з тим, що арешт майна боржника порушує його права, як власника адже у теперішній час строк, визначений ст.ст. 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження», сплив.

Слід зазначити, що також відділом ДВС не надано доказів, на підтвердження обставин, що викладені у відзиві, також відсутня інформація щодо підстав повернення чи закриття виконавчого провадження, оскільки справа була знищена. До відзиву було тільки надано постанову Відділу ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.09.2002 серії АА № 542713 та лист адресований КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації».

Також не надано суду доказів наявності виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, а листом №15927/68-34/9 від 05.02.2024 повідомлено про відсутність будь-яких відкритих виконавчих проваджень, за якими ОСОБА_2 є боржником.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судом роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В силу вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що підстав для існування арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права заявника, що дає підстави для задоволення скарги, оскільки іншим шляхом відновити порушені права заявника неможливо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 258, 259, 263-264, 353 - 354, 447 449 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , що подана представником скаржника ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» на бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)- задовольнити.

Визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 неправомірною.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби в місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт накладений на майно божника ОСОБА_2 , зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4903348, зареєстроване 03 травня 2007 реєстратором: Уманська міська державна нотаріальна контора на підставі постанови АА 542713 від 03.09.2002 Відділу виконавчої служби Уманського міського УЮ на об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, тип обтяження арешт (архівний запис), власник ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2935140СHERKASY101, архівна дата: 05.09.2002, дата виникнення: 03.05.2007, № реєстра: 287102-187, внутр. №F901ВВ262АF323304F55, комментарий: ст..23.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 01 квітня 2024 року.

Суддя В.Л. Гудзенко