ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2024 року м. Кропивницький

справа № 392/781/22

провадження № 22-ц/4809/26/24

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Мурашка С.І., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачі Смолінська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , державний реєстратор Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фурманська Марія Олександрівна

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Головатюка Сергія Анатолійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2023 року, у складі головуючого судді Бедердінової А.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фурманської Марії Олександрівни про визнання протиправними рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фурманської Марії Олександрівни про визнання протиправними рішень.

В обґрунтування позову зазначав, що 14 вересня 2021 року позивач звернувся в порядку передбаченому ст. 118 ЗК України до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області із заявою про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером :02:000:5149, яка розташована на території Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та перебувала у комунальній власності.

Рішенням Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 08.10.2021, №227 було ОСОБА_1 відмовлено у передачі у власність вищезазначеної земельної ділянки.

Повідомлено ОСОБА_1 про те, що земельні ділянки набуваються у власність в порядку, визначеному ст. 118 ЗК України та передаються у власність саме після затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок або іншого документу із землеустрою, який став підставою для формування об`єкта права у відповідності до ст.79-1 ЗК України. Тому позивачу потрібно звернутися до органу місцевого самоврядування із клопотанням щодо надання дозволу на виготовлення даного проекту із землеустрою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, оскаржив його в порядку адміністративного судочинства та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі №340/809/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 08.10.2021 №227, в частині відмови в передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером :02:000:5149, яка розташована на території Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Зобов`язано Смолінську селищну раду Новоукраїнського району Кіровоградської області на найближчій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2021 про надання йому у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером :02:000:5149, яка розташована на території Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду. Рішення набрало законної сили 30.06.2022.

08.06.2021, отримавши витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дізнався, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5149 зареєстрована за ОСОБА_2 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63660803 від 24.02.2022 державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, Кіровоградської області, Фурманською М.О. проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5149 за ОСОБА_2 .

Вважає, рішення Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 11.02.2022 №302 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63660803 від 24.02.2022 державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької області, ОСОБА_3 , протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

З посиланням на приписи Земельного кодексу України, вказує, що порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регулюється положеннями ст.118 Земельного кодексу України та передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає в себе стадію формування земельної ділянки та згідно положень ст.79-1 Земельного кодексу України, зазначає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Аналогічні правові позиції викладені в низці постанов Верховного Суду.

На момент подання позивачем заяви (14.09.2021) до Смолінської селищної ради та на момент подання такої заяви ОСОБА_2 (24.12.2021) земельна ділянка мала кадастровий номер :02:000:5149.

Вважає, що оскаржуваним рішенням Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області затверджено проект землеустрою щодо вже сформованої земельної ділянки. Тобто, порядок безоплатної приватизації земельної ділянки порушено, оскільки проект із землеустрою необхідний для формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, а земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5149 вже сформована.

Вказує, що позивач першим звернувся до Смолінської селищної ради із заявою про надання у власність земельної ділянки кадастровий номер :02:000:5149, а тому першим отримав легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури.

Проте, Смолінська селищна рада Новоукраїнського району фактично надала необґрунтовану перевагу у відведенні земельної ділянки іншій особі, що порушує права позивача на рівність перед законом, гарантованого ст. 24 Конституції України.

Оскаржуваним рішенням порушено право позивача на безоплатну приватизацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5149, відтак є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вважає, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63660803 від 24 лютого 2022 року має похідний характер від вищезазначеного рішення селищної ради, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки підставою для такої реєстрації стало рішення Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №302 від 11 лютого 2022 року.

Таким чином, після скасування зазначеного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5149 повернеться у комунальну власність, що дозволить Смолінській селищній раді виконати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року по справі №340/809/22, яке набрало законної сили.

Просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 302 від 11 лютого 2022 року, в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передання цієї земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_2 , площею 2,0000 га кадастровий номер :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства відповідно до КВЦПЗ А.01.03, розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка Смолінської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, Кіровоградської області, Фурманської М. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 63660803 від 24 лютого 2022 року.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2023 року позов залишено без задоволення.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04.08.2022 у цивільній справі №392/781/22.

Не погодившись із вказаним рішенням суду адвокат Головатюк С.А., який представляє інтереси ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вважає помилковим висновок суду, щодо обов`язку позивача розробити та затвердити проект землеустрою, внаслідок того, що земельна ділянка на день звернення до суду із позовом була вже сформована.

Адвокат Шевченко М.Л., який представляє інтереси відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає таким вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з Витягом із Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5149 площею 2 га є землею сільськогосподарського призначення (вид використання для ведення особистого селянського господарства), перебуває у комунальній власності та знаходиться на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.15-19).

14 вересня 2021 року в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася представник за довіреністю ОСОБА_4 до Смолінської селищної ОТГ Маловисківського району Кіровоградської області із заявою про видачу йому, як громадянину України, у власність ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,0 га, з кадастровим номером :02:000:5149, яка розташована на території Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області (том 1 а.с.20).

Рішенням десятої сесії восьмого скликання Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 08 жовтня 2021 року №227 ОСОБА_1 відмовлено у передачі у власність земельної ділянки, загальною площею 2 га, кадастровий номер :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на адміністративній території Смолінської територіальної громади, Новоукраїського району Кіровоградської області, при цьому повідомлено, що земельні ділянки набуваються у власність в порядку, визначеному статтею 118 Земельного кодексу України, та передаються у власність саме після затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок або іншого документу із землеустрою, який став підставою для формування земельної ділянки як об`єкта права у відповідності до статті 79-1 Земельного кодексу України.

Запропоновано звернутися до органу місцевого самоврядування із клопотанням щодо надання дозволу на виготовлення відповідного проекту із землеустрою ( том 1 а.с.21).

Встановлено, що 24.12.2021 ОСОБА_2 звернулася до голови Смолінської селищної ради із заявою, в якій просила розглянути питання стосовно затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,0 га, кадастровий номер :02:000:5149, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка, на адміністративній території Смолінськогої територіальної громади. Та передачі цієї земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації ( том 1 а.с.28).

Рішенням чотирнадцятої сесії восьмого скликання Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 11 лютого 2022 року №302 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передати земельну ділянку у власність в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_2 , площею 2 га, кадастровий номер :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту с. Новопетрівка Смолінської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області (том 1 а.с.29).

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №63660803 від 24.02.2022 державним реєстратором прав на нерухоме майно Фурманською М.О. ДНАП Кропивницької міської ради проведену державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на земельну ділянку з реєстраційним номером 35000, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:5149 за ОСОБА_2 (том 1 а.с.30).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства, розташована Кіровоградська обл, Маловисківський р-н, Кіровоградська область, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , підстава для державної реєстрації рішення Смолінської селищної ради №302 від 11.02.2022 на підставі рішення про державну реєстрацію 63660803 від 24.02.2022 державного реєстратора Фурманської М.О. ( том 1 а.с.31-34).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі №340/809/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 08.10.2021 №227, в частині відмови в передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером :02:000:5149, яка розташована на території Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Зобов`язано Смолінську селищну раду Новоукраїнського району Кіровоградської області на найближчій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2021 про надання йому у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером :02:000:5149, яка розташована на території Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду. Вказане рішення набрало законної сили 30.06.2022 ( том 1 а.с.22-27).

Звернувшись із даним позов позивач посилався на те, що земельна ділянка на яку він претендував є сформованою та має кадастровий номер, а тому на неї немає необхідності замовляти проект землеустрою, з посиланням на практику Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 14 Конституції України Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. «б» ч.1 ст.121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. «в» ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі , зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 116 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади та порядок передачі земельних ділянок у власність громадянам встановлені статтями 118, 122 ЗК України.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень частини першої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною четвертою статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій, третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина п`ята статті 186-1 ЗК України).

Згідно із частиною шостою статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною сьомою статті 186-1 ЗК України встановлено, що органам, зазначеним у частинах першій третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій третій цієї статті, у визначений законом строк.

Отже, Земельним кодексом України передбачений механізм набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної/комунальної власності, який полягає в чіткому алгоритмі дій зацікавленої особи. Так, зазначений порядок можливо поділити на умовні стадії:

отримання дозволу розпорядника земель (в даному випадку - відповідача) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або перебіг передбаченого ЗК України місячного строку на вирішення клопотання про надання дозволу;

власне розроблення заявником проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

погодження проекту землеустрою із уповноваженими статтею 186-1 ЗК України органами;

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Настанню кожної з наступних стадій передує завершення (виконання) попередньою.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про землеустрій» види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом.

Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно із статтею 50 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, серед іншого, рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом).

Суд першої інстанції зазначив, що технічна документація із землеустрою різниться за формою та змістом відповідно свого призначення, а тому оскаржуваним рішенням Смолінської селищної ради не було порушено порядок безоплатної приватизації земельної ділянки, як зазначає позивач, через затвердження проекту землеустрою вже сформованої земельної ділянки :02:000:5149 та подальшою передачею земельної ділянки у власність ОСОБА_2 в порядку безоплатної приватизації, оскільки неодмінною умовою для передачі її у власність громадян є створення відповідного виду технічної документації - проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (для розроблення якої необхідно отримати відповідний дозвіл відповідача/або почати розробку документації за місяць після подання клопотання про надання дозволу - у разі бездіяльності відповідача) та виконання заінтересованою особою інших стадій відповідного алгоритму.

З матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2021 року позивач звернувся до Смолінської селищної ради із заявою в порядку ст. 118 ЗК України про надання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, 08 жовтня 2021 року рішенням №227 отримав відмову у передачі у власність вищезазначеної земельної ділянки.

Рішенням Кіровоградського окружного суду від 30 травня 2022 року вказане рішення селищної ради визнано протиправним та зобов`язано селищну раду на найближчій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 . Із вказаного рішення вбачається, що провадження у справі відкрито 30.03.2022.

24.12.2021 ОСОБА_5 звернулася до Смолінської селищної ради із заявою про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з кадастровим номером :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності та 11 лютого 2022 року рішенням Смолінської селищної ради №302 затверджено вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано земельну ділянку у власність ОСОБА_2 в порядку безоплатної приватизації.

Суд першої інстанції послався на те, що на час прийняття Смолінською селищною радою оскаржуваного рішення №302 від 11 лютого 2022 року, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.05.2022, яке набрало законної сили 30.06.2022, не мало правового значення для Смолінської селищної ради та не створювало для неї прав і обов`язків, не накладало обтяження на спірну земельну ділянку (позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі ухвалою суду від 30.03.2022 ), а тому розпорядник земель правомірно розпорядився земельною ділянкою та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Крім того суд першої інстанції послався на те, що подаючи заяву про отримання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, ОСОБА_1 помилково сприймав та оцінював обставини щодо отримання земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації та помилково позивач вважав, що саме він першим отримав легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури.

Верховний Суд у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 580/1300/22 визначив підходи щодо застосування принципу «легітимних очікувань», та звернув увагу, що легітимні очікування не можна ототожнювати із сподіваннями, що виникають на підставі особистого сприйняття або помилкової оцінки певних обставин чи норм законодавства; не можуть виникати легітимні очікування, якщо існує реальний спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства; обов`язковою умовою, за наявності якої певне сподівання (вимога) особи набуває ознак легітимного очікування є те, що таке очікування (вимога) має належне правове підґрунтя, тобто наявне достатнє джерело для відповідного очікування (вимоги).

Правильним є висновок суду першої інстанції, що звернувшись із заявою про отримання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, позивач помилково сприймав та оцінював обставини щодо отримання земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації, а відтак не заслуговує на увагу ствердження позивача, що саме він першим отримав легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури.

Правильно суд першої інстанції послався на те, що посилання позивача у позові на правові позиції висновків Верховного Суду до спірних правовідносин у справах №320/1177/19, 740/4635/16-а, 0640/4182/18, 0640/4231/18, 240/4867/18, 802/1535/17-а, 802/1447/17-а, 815/639/16), та 688/2908/16-ц, 700/316/20-ц, є відмінними від предмету розгляду даної справи, та не підлягають застосуванню у даній справі.

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення №302 від 11.02.2022 Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передання цієї земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_2 , площею 2,0000 га кадастровий номер :02:000:5149 для ведення особистого селянського господарства розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, Кіровоградської області, Фурманської М.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 63660803 від 24 лютого 2022 року, оскільки дана вимога має похідний характер ,а також державний реєстратор Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Фурманська М.О. є неналежним відповідачем.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують,оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

За результатами апеляційного розгляду справу розглянуто на користь ОСОБА_2 , а тому з позивача необхідно стягнути правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який представляє інтереси ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2023 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу - 5000,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді С.І. Мурашко

О. А. Письменний