Справа № 456/2032/23
Провадження № 2/456/89/2024
РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

з участю секретар Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду та просить виділити у власність відповідачу ОСОБА_2 транспортний засіб марки «AUDI A6» 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 5308 доларів США грошової компенсації вартості частини транспортного засобу марки «AUDI A6» 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.12.2018 було розірвано шлюб між сторонами. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.04.2019 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволенено. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним з них на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 126,5 кв.м. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним з них на 1/2 частини транспортного засобу марки AUDІ A6 2009 року випуску, двигун 2,0 НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 та залишено автомобіль у їх спільній власності. Рішення набрало законної сили 20.05.2019. У зв`язку з тим, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.04.2019 не вирішувались майнові питання позивача, з-поміж іншого, й щодо спільного користування вказаним автомобілем через те, що відповідач всіма можливими способами і методами перешкоджав позивачу реально користуватись таким автомобілем, відтак позивач звернулась у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою та просила встановити помісячний спосіб і порядок користування транспортним засобом марки AUDI моделі А6, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.11.2022 проведено розподіл в натурі квартири АДРЕСА_2 між її співвласниками, з виділенням в натурі часток названої квартири. У зв`язку з реальним розподілом квартири АДРЕСА_2 право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинено. Встановлено між сторонами такий спосіб і порядок користування транспортним засобом марки AUDI моделі А6, 2009 року випуску, 2,0 ТDI, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 : перший місяць після набрання законної сили рішення суду (починаючи з першого числа місяця) передати автомобіль марки AUDI моделі А6, 2009 року випуску, 2,0 ТDI, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у користування позивача ОСОБА_1 ; наступний місяць за попереднім (починаючи з першого числа місяця) передати автомобіль марки AUDI моделі А6, 2009 року випуску, 2,0 ТDI, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 у користування відповідача ОСОБА_2 . У подальшому користування автомобілем здійснювати почергово з передачею майна щомісяця. Після набрання законної сили рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.11.2022, відповідачем добровільно таке не виконується, здійснити передачу авто останній неодноразово та категорично заперечував, востаннє близько двох місяць тому зняв із авто акумулятор та вказав, щоб забрати назване авто позивачу необхідно купити новий акумулятор, при цьому ключі та свідоцтво про реєстрацію надавати відмовився. Позивач вважає, що її право на володіння та користування спільним майном порушується. Позивач планує виїжджати за кордон, у зв`язку із чим відпала й необхідність у помісячному способі і порядку користування транспортним засобом марки AUDI моделі А6, з урахуванням того, що її право на володіння і користування майном так і не було реалізовано, а відповідач відмовляється у будь-який спосіб вирішити такі майнові питання, в тому числі й методом компенсації позивачу половини вартості авто, фактично продовжуючи володіти і користуватись названим авто одноособово, а тому позивач звернулася з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки вартість автомобіля AUDI моделі А6, 2009 року випуску, 2,0 ТDI, завищена.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.12.2018 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 26.09.1992 у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №394. Рішення набрало законної сили 08.01.2019.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.04.2019 року визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним з них на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 126,5 кв.м. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним з них на 1/2 частини транспортного засобу марки AUDІ A6 2009 року випуску, двигун 2,0 TDI, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 та залишено автомобіль у їх спільній частковій власності. Рішення набрало законної сили 20.05.2019.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.11.2022 виділено ОСОБА_2 в натурі 48,7% квартири згідно висновку судового експерта №06-22Д експертного будівельно-технічного дослідження від 12.04.2022, а саме: перший поверх, синє штрихування, висота приміщення - 3,15 м.кв: 2 - ванна- 7,0 м.кв; 5 - кладова 3,1 м.кв; 3 - коридор - 8,0 м.кв; 4 - житлову кімнату - 16,1 м.кв; 6 - кухню - 12,1 м.кв; 7 - коридор - 5,1 м.кв; 8 - коридор - 4,4 м.кв. а також підвал - площею 11,7 кв.м., який належить до даної квартири. Всього по першому поверсі - 55,9 кв.м. Виділено ОСОБА_1 в натурі 51,3 % квартири згідно висновку судового експерта №06-22Д експертного будівельно-технічного дослідження від 12.04.2022, а саме: другий поверх, зелене штрихування, висота приміщення - 2,51 м.: 9 - коридор - 16,7 м.кв; 10 - житлову кімнату - 13,4 м.кв; 11 - санвузол - 2,0 м.кв; 12 - житлову кімнату - 14,6 м.кв; 13 - житлову кімнату - 12,2 кв.м., а також горище, яке належить до даної квартири. Всього по другому поверху - 58,9 кв.м.

У зв`язку з реальним розподілом квартири АДРЕСА_2 право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинено.

Вищевказаним рішенням також встановлено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спосіб і порядок користування транспортним засобом марки AUDI моделі А6, 2009 року випуску, 2,0 ТDI, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_2 : - перший місяць після набрання законної сили рішення суду (починаючи з першого числа місяця) передати автомобіль марки AUDI моделі А6, 2009 року випуску, 2,0 ТDI, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у користування ОСОБА_1 ; наступний місяць за попереднім (починаючи з першого числа місяця) передати автомобіль марки AUDI моделі А6, 2009 року випуску, 2,0 ТDI, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 у користування ОСОБА_2 . В подальшому користуватися автомобілем здійснювати почергово з передачею майна щомісяця. Рішення набрало законної сили 05.12.2022.

Відповідно до довідки, виданої 07.04.2023 експертом-оцінювачем ОСОБА_5 , середня ринкова вартість транспортного засобу марки AUDI А6, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1968 см3(вид палива дизель), станом на 07.04.2023 згідно зібраної інформації становить 10 616 USD, або відповідно до готівкового курсу (згідно з kurs.com.ua, 1 USD = 37,81 грн.) 401 391 грн.

Частиною 1 ст.60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до статті 70 цього ж Кодексу, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. п. 23, 24 постанови від 21.12.2007 р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Суд враховує, що зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 537/78/19.

Судом встановлено, що автомобіль марки AUDI моделі А6, 2009 року випуску, 2,0 ТDI, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , є спільною сумісною власністю подружжя.

При поділі майна суд виходить із того, що діючий кодекс передбачає, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні.

Судом встановлено, що автомобіль марки AUDI моделі А6, 2009 року випуску, 2,0 ТDI, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 перебуває в користуванні відповідача, вказаний об`єкт рухомого майна є неподільним, а тому вказаний автомобіль слід виділити у власність відповідачу ОСОБА_2 , а із останнього доцільно стягнути в користь позивача частину його вартості в рахунок компенсації права на належну їй частку, яка на день оцінки складає 5308 доларів США.

В свою чергу, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів завищення вартості автомобіля AUDI моделі А6, 2009 року випуску, 2,0 ТDI, вказаної у довідці експерта-оцінювача ОСОБА_5 , суду не надано.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та оцінивши дійсні обставини справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Підлягають також стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 1605,57 грн. сплаченого судового збору.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини четвертоїстатті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до матеріалів цивільної справи №456/2032/23 долучено договір про надання правової допомоги №23/2022 від 31.03.2022, акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги №23/2022 від 31.03.2022, квитанцію до прибуткового касового ордера №23/2022 від 12.12.2023 про оплату послуг за договором №23/2022 від 31.03.2022 року на суму 10000 грн.

За змістом цих документів під час виконання доручення клієнта адвокатом було надано послуги правової допомоги у справі №2032/23. Загальна вартість наданих клієнту послуг становить 10000 грн.

Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що долучені до матеріалів позовної заяви документи підтверджують надання адвокатом Мундяк М.М. позивачу правової допомоги при розгляді справи № 456/2032/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 22.01.2021 року у справі 925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

З огляду на вищевикладене суд приходить до переконання, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Виділити у власність ОСОБА_2 транспортний засіб марки «AUDI A6» 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5308 (п`ять тисяч триста вісім доларів США), що еквівалентно 203488 грн. (двісті три тисячі чотириста вісімдесят вісім гривень) грошової компенсації вартості частини транспортного засобу марки «AUDI A6» 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1605,57 грн. сплаченого судового збору, 10000 грн. витрат на правову допомогу, а всього разом 11605,57 грн. (одинадцять тисяч шістсот п`ять гривень 57 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 08.03.2024 року.

Головуючий суддя С. С. Сас