У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

02 квітня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард»; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна; про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард»; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна; про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів.

Провадження у справі на даний час не відкрито.

Разом з тим, від позивача надійшла заява про забезпечення позову,шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 59830883, відкритому 19 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. № 1280 від 17 липня 2019 року про стягнення з позивача на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 30 438 грн 35 коп.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 17 липня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 1280, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 30 438 грн 35 коп. 19 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження № 59830883 з виконання вищезазначеного виконавчого напису № 1280 від 17 липня 2019 року. Про існування зазначеного виконавчого напису та відкритого виконавчого провадження ОСОБА_1 дізнався від приватного виконавця. Відтак, позивач з метою захисту його цивільних прав, одночасно із вказаною заявою, подано позов про визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню. Оскільки виконавчий напис оскаржується, то з метою не допущення подальшого порушення прав позивача є доцільним зупинити стягнення за виконавчим документом, шляхом забезпечення позову.

Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, визначено головуючого суддю Морозова В.В.

Статтею 153 ЦПК України, якою регламентовано порядок розгляду заяви про забезпечення позову, не передбачено повідомлення учасників справи про розгляд зазначеного питання.

Так, відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За приписами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

При цьому слід зазначити, що запропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного позивачем виконавчого напису нотаріуса до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача та не завдасть йому шкоди чи збитків, а лише відстрочить на період розгляду судової справи проведення виконавчих дій.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 25.02.2019 у справі № 924/790/18, від 21.02.2020 року у справі № 910/9498/19.

Також, при постановленні ухвали суддя враховує висновки Верховного Суду, наведені у постановах від 11.10.2019 у справі № 910/4762/19, від 06.04.2020 у справі № 203/1491/19, від 30.09.2020 у справі № 910/19113/19 та від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20.

Виходячи з характеру заявлених вимог, тієї обставини, що на сьогодні на підставі виконавчого провадження № 59830883 від 19 серпня 2019 року, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., у ході виконання оспорюваного виконавчого напису здійснюється стягнення коштів з доходів позивача, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, а також на те, що у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу грошових коштів, на які звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене і він не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду,суддя дійшов висновку про необхідність зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст. ст. 149 - 153, 353 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 1280, вчиненого 17 липня 2029 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 30 438 грн 35 коп., яке здійснюється у виконавчому провадженні № 59830883, щовідкрите приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною, до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

Виконання ухвали доручити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяні Леонідівні вул. Поправки Юрія, 6, оф. 15, м. Київ, 02094.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити позивачу та відповідачу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. В. Морозов