РІШЕННЯ
ЄУН № 337/459/24
Провадження № 2/337/656/2024
07.03.2024 м.Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Мальованого В.О.,
за участю секретаря - Крижко Я.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів
25.01.2025 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом.
В обґрунтування вказано.
Просить суд ухвалити рішення про: - розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який зареєстрований 31.08.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції , актовий запис № 462; - про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян , щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Так, спільне життя з відповідачем не склалось, збереження шлюбу неможливе. А тому, позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, шляхом стягнення аліментів, розірвання шлюбу.
Ухвалою суду від 30.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.
Оскільки, сторони в судове засідання не з`явились, згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Позивач в судове засідання не з`явилась, раніше зазначивши про підтримання заявлених вимог. Відповідач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, про визнання позову.
Станом на день розгляду справи відповідач своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Запропоновано подати відзив на позовну заяву та докази, однак у визначений судом строк наданим правом він не скористався, відзиву та доказів не надав.
Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з таких підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
По справі встановлено.
Позивач з відповідачем уклали шлюб 31 серпня 2001 року зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, запис № 462. Від шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_3 (донька) ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана вище фінансова допомога необхідна дитині для підтримання нормального рівня життя. Фінансові витрати є значними для позивача, оскільки вона одна в повній мірі не зможе забезпечити дитину. Спільне життя у сторін не склалось. Шлюбні відносини фактично припинені. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим.
Відповідно до положень ст. ст. 1 - 3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 5 Протоколу № 7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).
Згідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи наведені у позові обставини, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь - яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Згідно з ч. 1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 СК України, та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.
Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.
Таким чином, виходячи з наданих суду доказів та встановлених обставин, беручи до уваги, що відповідачем позовні вимоги визнаються , доказів неможливості виконувати свій обов`язок по матеріальному забезпеченню дитини не надано, так як і не спростовано те, що дитина перебуває на утриманні позивачки, враховуючи положення ч. 1 ст. 184 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10 - 13, 77 - 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 279 ЦПК України, суд
Позов - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений 31 серпня 2001 року зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, запис № 462 між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 (доньки) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 22.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07 березня 2024 року.

Суддя В.О. Мальований