Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/20/24
Провадження № 2/391/84/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2024р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Ревякіної О.В., за участю секретаря - Качинської О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Компаніївка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 1 500 000 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач є матір`ю ОСОБА_2 , який у зв`язку з проведенням загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України був призваний до Збройних Сил України. В період з 4 січня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 син брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 загинув біля населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області, причиною смерті є розтрощення тіла з подальшою термодеструкцією в зоні проведення бойових дій, внаслідок чого порушено невід`ємне право ОСОБА_2 на життя, передбачене ст. 27 Конституції України, ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. Загальновідомим є той факт, що в лютому 2014 року розпочалась військова агресія Російської Федерації проти України, внаслідок якої була анексована територія Автономної Республіки Крим, частково окуповані території Донецької та Луганської областей України.

Внаслідок втрати сина, який загинув у результаті військової агресії Російської Федерації проти України, а також, з огляду на особливий цинізм, з яким Російською Федерацією порушуються основоположні права та свободи людини в Україні, вона відчуває безперервний, невгамовний душевний біль та страждання, втратила душевний спокій, постійно відчуває незахищеність та розчарування. Через загибель сина, втратила сенс життя та віру в майбутнє, втрата не має можливості нормально спілкуватись з оточуючими, працювати та підтримувати нормальний спосіб соціального життя.

Вважає, що незаконними діями з боку Російської Федерації було порушено невід`ємне право сина на життя, гарантоване ст. 2 Європейської Конвенції, право на повагу до сімейного життя, встановлене ст. 8 Європейської Конвенції, що свідчить про множинність порушень Російською Федерацією законних прав, а отже, такі множинні порушення Європейської Конвенції з боку Російської Федерації є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 12.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 09.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання на вказану дату та час не з`явився, хоча своєчасно та належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подавав. Причину неявки до суду не повідомив, заяв, клопотань не подавав.

Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ОСОБА_3 02.11.1991 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

У зв`язку з проведенням заходів мобілізації, оголошеної Указом Президента України ОСОБА_2 був мобілізований до Збройних Сил України, службу проходив у військовій частині НОМЕР_1 , брав участь у захисті суверенітету, незалежності та територіальної цілісності України на посаді майстра.

ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойових завдань в районі населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області ОСОБА_2 загинув внаслідок розтрощення тіла з подальшою термодеструкцією.

Вказане підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 5539 від 05 грудня 2023 року КУ «Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи», довідкою про причину смерті до форми № 106/о № 5539, сповіщенням сім`ї Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04.12.2023 року за № 2015, копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 25.12.2023 року Компаніївською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області.

Відповідно до статті 27 Конституції України, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Згідно з частиною першою статті 2 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Частиною другою статті 1168 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Частинами першою - третьою статті 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною шостою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди Російською Федерацією.

Суд зазначає, що очевидним є те, що внаслідок втрати сина, який загинув в результаті військової агресії Російської Федерації проти України, тобто внаслідок протиправної поведінки Російської Федерації, позивач відчула та продовжує відчувати сильні душевні страждання, а відтак є підстави для відшкодування їй Російською Федерацією моральної шкоди.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із розміру задоволених вимог заявників по схожим спорам, що розглядались Європейським судом з прав людини, який становить в середньому 60000,00 євро за загибель однієї особи.

Зокрема, такі рішення ухвалювались Європейським судом з прав людини у справах «Хачукаевы против России» (Khachukayev v. Russia (23/04/2009)), «Сагаева и Другие против России» (Sagayeva and Others v. Russia (08/12/2015)), «Исламова против России» (Islamova v. Russia (30/04/2015)), «Султыгов и Другие против России» (Sultygov and Others v. Russia (09/10/2014)).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що компенсація за заподіяну позивачу моральну шкоду має бути визначена у розмірі 1 500 000 грн.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що позов ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню.

На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з Російської Федерації на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 141, 223, 258, 259, 263 - 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Російської Федерації на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 500 000 грн.

Стягнути з Російської Федерації на користь держави судовий збір в розмірі 13420 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Російська Федерація, Посольство Російської Федерації в Україні, місцезнаходження: м.Київ, проспект Повітрофлотський, 27.

Суддя О.В. Ревякіна