_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/587/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», про визнання недійсним патенту на корисну модель та внесення змін до державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі, -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання повністю недійсним патенту України №118622 на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ» від 10 серпня 2017 року, що зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та зобов`язання Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі: про визнання недійсним повністю патенту України №118622 на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ» від 10 серпня 2017 року, що зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

29 вересня 2023 року Київський районний суд м. Одеси постановив ухвалу про відкриття провадження по цивільній справі №947/27630/23, призначив справу до підготовчого судового засідання на 21 листопада 2023 року о 14.00 годині в приміщенні Київського районного суду м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 3-Б., а також направив копію ухвали сторонам та третій особі, викликавши їх до підготовчого судового засідання, направив відповідачам та третій особі копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, запропонував відповідачам подати в 15-ти денний строк після отримання копії ухвали письмовий відзив на позов.

20 листопада 2024 року позивач подав до суду клопотання про залучення до участі у справі третьої особи в якості співвідповідача Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» та нову редакцію позовної заяви (з урахуванням залучення нового співвідповідача), копію яких позивачем було направлено рекомендованими листами на адресу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій».

У підготовче судове засідання 21 листопада 2023 року з`явився позивач ОСОБА_1 , який підтримав подане ним 20 листопада 2024 року клопотання про залучення до участі у справі третьої особи в якості співвідповідача Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», просив його задовольнити.

У підготовче судове засідання 21 листопада 2023 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не з`явились, про час та місце підготовчого засідання повідомлялися належним чином, шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про поважність причин відсутності не повідомили, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.

Третя особа Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про час та місце підготовчого засідання повідомлялася належним чином, у підготовче засідання 21 листопада 2023 року, не з`явилась, проте 16 листопада 2023 року представник ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» подала письмове пояснення, з приводу того, що 18 травня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була подана заявка № u 2017 04806 на видачу патенту на корисну модель «Пристрій для пломбування». За результатами формальної експертизи за вказаною заявкою, під час проведення якої, корисна модель не перевірялась на відповідність такій умові патентоздатності, як промислова придатність, Укрпатентом було підготовлено Висновок про видачу деклараційного патенту України на корисну модель, який після затвердження 19 червня 2017 року Установою (Мінекономікою) набув статусу рішення про видачу патенту на корисну модель. У подальшому на підставі вказаного висновку Установою було видано патент України №118622, відомості про що опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» 10 серпня 2017 року, бюлетень №15. За такого, проведення формальної експертизи заявки № u 2017 04806 та видача патенту України №118622 на корисну модель «Пристрій для пломбування» були здійснені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством про охорону прав на корисні моделі. Позовна вимога позивача щодо зобов`язання ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі, є вимогою зобов`язального характеру та, в порушення вимог ст.ст.48, 50, 53, 175 ЦПК України, не може бути пред`явлена третій стороні ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», яка не є відповідачем у даному судовому провадженні.

Також, в наданих письмових поясненнях представник третьої особи просила розгляд справи проводити без її участі.

21 листопада 2023 року Київський районний суд м. Одеси постановив ухвалу про залучення у якості співвідповідача Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» та виключив Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» з кола третіх осіб.

Підготовче засідання відкладено на 17 січня 2024 року.

05 грудня 2023 року представник ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, до події чи факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності (рішення Конституційного Суду України від 09.02.99 р. № 1-рп/99 щодо офіційного тлумачення положення частини першої 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Також, частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження з цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 постанови Верховної Ради України «Про введення дію Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» 23 грудня 1993 р. № 3769-ХІІ відповідність винаходів умовам патентоздатності визначається згідно з законодавством, що діяло на дату подання заявки.

Датою подання заявки № u 2017 04806 (матеріали заявки містяться в матеріалах справи № 947/27630/23)за спірним патентом України 118622 є 18.05.2017.

Станом на дату подання заявки № u 2017 04806 діяв Закон України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» № 3687-ХІІ в редакції із змінами, внесеними Законом № 5460-VІ від 16.10.2012, що набрав чинності 05.12.2012 (далі - Закон № 3687-ХІІ).

Порядок набуття прав на корисні моделі в Україні регулюється, зокрема, Законом № 3687-ХІІ та Правилами складання та подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затвердженими наказом Міністерства освіти і науки України від 23.12.2004 №22, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 27.02.2001 за № 173/5364, Правилами розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затвердженими наказом Міністерства освіти і науки України від 15.03.2002 № 197, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.04.2022 за № 364/6652 (далі - Правила розгляду).

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону № 3687-ХІІ особа, яка бажає одержати патент і має на це право, подає до Установи заявку. :

Відповідно до статті 1 Закону № 3687-ХП, Установа- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, заклад експертизи- це уповноважений Установою державний заклад (підприємство, організація) для розгляду і проведення експертизи заявок.

На дату подання заявки № u 2017 04806 центральним органом державної виконавчої влади в сфері правової охорони інтелектуальної власності (Установою) було Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Мінекономіки), а закладом експертизи було Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент).

18.05.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була подана заявка № u 2017 04806 на видачу патенту на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ».

Патент на корисну модель - це різновид патенту, що видається за результатами формальної експертизи заявки на корисну модель (абзац сімнадцятий статті 1 Закону № 3687-ХІІ).

Під час проведення формальної експертизи встановлюється: дата подання заявки на підставі статті 13 Закону; визначається, чи належить об`єкт, що заявляється, до об`єктів технології, зазначених у частині другій статті 6 Закону, та чи не відноситься він до об`єктів технології, зазначених у частині третій статті 6 Закону; заявка перевіряється на відповідність формальним вимогам статті 12 Закону та правилам, встановлених на його основі Установою; документ про сплату збору за подання заявки перевіряється на відповідність встановленим вимогам. За належності об`єкта, що заявляється, до об`єктів технології, зазначених у частині другій статті 6 Закону, відповідності документів заявки формальним вимогам до них статті 12 цього Закону та правил, встановлених на його основі Установою, та відповідності документа про сплату збору за подання заявки встановленим вимогам заявнику надсилається за заявкою стосовно патенту на корисну модель рішення Установи про видачу патенту на корисну модель(частина дев`ята, чотирнадцята статті 16 Закону № 3687-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 3687-ХІІ на підставі рішення про видачу патенту здійснюється його державна реєстрація, для чого вносяться відповідні відомості до Реєстру (на сьогодні Державний реєстр України корисних моделей).

Одночасно з державною реєстрацією патенту на корисну модель Установа публікує у своєму офіційному бюлетені визначені в установленому порядку відомості про видачу патенту (частина перша статті 23 Закону № 3687-ХІІ).

Під час проведення формальної експертизи заявки корисна модель не перевіряється на відповідність такій умові патентоздатності, як промислова придатність.

Патент на корисну модель видається під відповідальність його власника за відповідність корисної моделі умовам патентоздатності (абзац третій частини першої статті 25 Закону № 3687-ХІІ).

Таким чином, за результатами формальної експертизи за заявкою № u 2017 04806, Укрпатентом підготовлено Висновок про видачу деклараційного патенту України на корисну модель, який після затвердження 19.06.2017 Установою (Мінекономікою) набув статусу рішення про видачу патенту на корисну модель.

На підставі вказаного висновку Установою було видано патент України № 118622 (примірник виписки щодо державної реєстрації патенту знаходиться в матеріалах справи № 947/27630/23),відомості про що було опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» 10.08.2017, бюлетень № 15.

Проведення формальної експертизи заявки № и 2017 04806 та видача патенту України № 118622 на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ» були здійснені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством про охорону прав на корисні моделі.

Крім того, частина перша, третя, четверта статті 33 Закону № 3687-ХІІ встановлює, що патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі:

а) невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентозданості, що визначені статтею 7 цього Закону;

б) наявності у формулі винаходу (корисної моделі) ознак, яких не було у поданій заявці;

в) порушення вимог частини другої статті 37 цього Закону;

г) видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

При визнанні патенту чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Патент або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про видачу патенту.

Отже, позовна вимога щодо визнання недійсним патенту України № 1186 на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ» є основною вимогою, зобов`язання до УКРНОІВІ внести відповідні зміни до Державного реєстру України корисних моделей та здійснити публікацію в Бюлетені - похідною вимогою,як це визначено абзацом другим частини першої статті 188 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 33 Закону № 3687-ХІІ з метою визнання патенту недійсним будь-яка особа може подати до Установи клопотання про проведення експертизи запатентованого винаходу (корисної моделі) на відповідність умовам патентоздатності. За подання клопотання сплачується збір.

Пунктом 9.3 Правил розгляду встановлено, що експертиза запатентованої корисної моделі на відповідність умовам патентоздатності проводиться в порядку, установленому пунктами 6.4, 6.5.1 і 6.5.2 цих Правил, в обсязі опублікованих формули і опису до патенту.

У відповідності до клопотання фізичної особи ОСОБА_4 , поданого до Укрпатенту 06.04.2020, згідно частини другої статті 33 Закону №. 3687-ХІІ, Укрпатентом була проведена експертиза запатентованої корисної моделі за патентом № 118622 на відповідність умовам патентоздатності.

За результатами проведеної експертизи складено Висновок від 02.09 2020 № 15251/ЗУ/20, копію якого додано представником позивача до матеріалів позовної заяви та належним чином засвідчену копію якого УКРНОІВІ надає суду разом з копією матеріалів заявки № и 2017 04806.

Проведеним експертним дослідженням встановлено, що запатентована корисна модель за патентом України № 118622 не відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеним для неї частиною другою статті 7 Закону, а саме - за пунктом (пунктами) формули не є новою.

При цьому, УКРНОІВІ вважає за доцільне зазначити, що не несе цивільно-правову відповідальність (в тому числі компенсаторну) за дії Мінекономіки.

УКРНОІВІ заснований на державній власності, належить до сфери управління Мінекономіки та є державною некомерційною організацією відповідно до пункту 1.1 Статуту УКРНОІВІ, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 09.08.2023 № 10649 (нова редакція), який опубліковано на офіційному сайті УКРНОІВІ: https://nipo.gov.ua/wp-content/uploads/2023/08/nkmoivi-statut.pdf.

Згідно з пунктом 4.10 Статуту УКРНОІВІ (Офіс) відповідає за своїми зобов`язаннями в межах належного йому майна. Офіс не несе відповідальності за зобов`язаннями держави та Уповноваженого органу управління, а держава та Уповноважений орган управління не несуть відповідальності за зобов`язаннями за Офісу, крім випадків, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами.

Отже, УКРНОІВІ, як новостворена державна некомерційна організація, якій з 08.11.2022 передані функції НОІВ, не є правонаступникомправ та обов`язків Мінекономіки та не несе жодної майнової (компенсаторної) відповідальності за його зобов`язаннями, у тому числі не несе цивільно-правової відповідальності за дії, бездіяльність чи рішення цих державних інституцій.

Як вбачається з позовних вимог, друга вимога зобов`язального характеру,а саме щодо зобов`язання УКРНОІВІ внести відомості до Державного реєстру України корисних моделей про визнання недійсним повністю патенту України № 118622 на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ» від 10.08.2017, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є похідною вимогою,задоволення якої залежить від задоволення основної позовної вимоги, та фактично спрямована до УКРНОІВІ, як органу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності, зокрема, здійснює ведення державних реєстрів щодо об`єктів інтелектуальної власності та здійснює публікацію відповідних відомостей в Бюлетені.

Саме тому, у разі прийняття судом рішення про задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, не можуть бути покладені на УКРНОІВІ.

У підготовче судове засідання 17 січня 2024 року з`явився позивач ОСОБА_1 , який вважав за можливе закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду по суті.

У підготовче судове засідання 17 січня 2024 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , повторно не з`явились, про час та місце підготовчого засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.148, 149).

Представник відповідача ОСОБА_3 ще 05.12.2023 року подав суду заяву про вступ у справу, однак у підготовче судове засідання 17.01.2024 року також не з`явився.

Представник відповідача Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про час та місце підготовчого засідання повідомлялася належним чином, у підготовче засідання 21 листопада 2023 року, не з`явилась.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 12 лютого 2024 року.

11 лютого 2024 року адвокат Сизоненко В.С., як представник відповідача ОСОБА_3 , подав через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву від 10 лютого 2024 року, в якому просив витребувати у позивача офіційно засвідчений переклад матеріалів та відомостей, що містяться у Міжнародній публікації № WO2014/06047 А1.

Доказів направлення відзиву сторонам у справі представник відповідача Казавчинського Д.Ю. суду не надав, як не надав суду і клопотання про поновлення судом процесуальних строків для подання відзиву на позовну заяву та клопотання про витребування у позивача доказів.

У судове засідання 05 березня 2024 року до суду з`явився позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Племениченко Г.В., які підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Сизоненко В.С., в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подала.

У судове засідання 05 березня 2024 року представник ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» не з`явилась, розгляд справи просила здійснювати без її участі.

Пунктом 2 та пунктом 6 ч. 1 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам та користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно ч. 6 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені ст. 43 цього Кодексу.

За змістом положень частини другої та четвертої ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч. 8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2024 року, відмовлено представнику відповідача ОСОБА_3 адвокату Сизоненко В.С. у задоволенні заяви про витребування доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши і оцінивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом у судовому засіданні, 24 квітня 2014 року ВОІВ здійснила Міжнародну публікацію № WO міжнародної Заявки № РСТ/MX2013/000128 від 17 жовтня 2013 року на пристрій «ПЛОМБА БЕЗПЕКИ І/АБО ЗАВ`ЯЗКА».

Дане підтверджується публічною інформацією розміщеної на ресурсі ВОІВ https://patentscope.wipo.int/search/en/detail.jsf?docId=WO&_cid=P10-LLURI6-49351-1

18 травня 2017 року громадяни України ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до Державного підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" (Національний орган інтелектуальної власності) Заявку u201704806 на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ», яка фактично є копією з міжнародної Заявки № РСТ/MX2013/000128 від 17 жовтня 2013 року на пристрій «ПЛОМБА БЕЗПЕКИ І/АБО ЗАВ`ЯЗКА».

10 серпня 2017 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали Патент України №118622 на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ».

Інформацію про деклараційний патент було внесено до Державного реєстру патентів України на корисні моделі та 10 серпня 2017 року здійснено публікацію відомостей про видачу патенту України №118622.

Дані обставини підтверджуються Випискою з Державного реєстру патентів України на корисні моделі від 06 листопада 2023 року.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником Патенту України №139344 на корисну модель «ЗАПІРНО-ПЛОМБУВАЛЬНИЙ ПРИСТРІЙ» від 26 грудня 2019 року.

Дане підтверджуються Випискою з Державного реєстру патентів України на корисні моделі від 16 січня 2024 року та Платіжною інструкцією від 15 лютого 2024 року про підтримання чинності Патенту України №139344.

Судом встановлено що оспорюваний Патент України №118622 на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ» від 10 серпня 2017 року не відповідає умовам патентоздатності «Новизна», як це передбачено ч. 2 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», що підтверджується наступними доказами:

-Висновком судового експерта об`єктів інтелектуальної власності №01-04/2020 від 18 травня 2020 року, виконаним судовим експертом Андрєєвою А.В. (свідоцтво №1910 від 15 грудня 2017 року) (а.с.31-52).

-Висновком експертизи щодо умов патентоздатності №152/ЗУ/20 від 02 вересня 2020 року, наданого провідним експертом Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» () Курносовою С.В. (а.с.85-87).

-Листом УКРПАТЕНТу від 30 червня 2021 року та від 06 липня 2021 року (а.с.17, 19).

Зі змісту вищевказаних доказів судом достовірно встановлено, що Корисна модель за патентом України на корисну модель № НОМЕР_1 не відповідала умові патентоздатності «новизна» станом на дату 18 травня 2017 року подання заявки № u 2017 04806 відповідно до наданих матеріалів та відомостей, що містяться у Міжнародній публікації №WO2014/062047 A1 (здійсненою 24.04.2014 р.) міжнародної заявки № PCT/MX2013/000128 від 17.10.2013 р. стосовно пристрою «Захисна пломба і/або стяжка, що складається з двох замків і ручної системи зсуву (замикання/відмикання), призначена для закриття контейнерів і забезпечення захисту від проникнення сторонніх».

Суд приймає в якості належного доказу вищенаведений Висновок судового експерта об`єктів інтелектуальної власності №01-04/2020 від 18 травня 2020 року, оскільки в ньому зазначено, що експерт попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, а також обізнана, що даний висновок експерта буде надано до суду по справі про визнання недійсним патенту України № 118622 на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ» від 10.08.2017 року в якості доказу, що узгоджується із правовим висновком, викладеним у Постанові Великої палати Верховного суду від 18.12.2019 № 522/1029/18 (14-270цс19).

Вищевказані доводи позивача щодо недійсності патенту України №118622 на корисну модель «ПРИСТРІЙ ДЛЯ ПЛОМБУВАННЯ» від 10 серпня 2017 року, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , підтверджуються належними доказами, та жодним чином не спростовані відповідачами.

Відповідно до частини першої статті 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема винаходи, корисні моделі, промислові зразки (частина перша статті 420 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» № 3687-XII корисна модель вважається придатною для набуття права інтелектуальної власності на неї, якщо вона, відповідно до закону, є новою і придатною для промислового використання.

Статтею 462 ЦК України передбачено, що набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. Умови та порядок видачі патенту встановлюються законом.

Права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом (стаття 469 ЦК України).

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» №3687-XII патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону; б) наявності у формулі винаходу (корисної моделі) ознак, яких не було у поданій заявці; в) порушення вимог частини другої статті 37 цього Закону; г) видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб. З метою визнання деклараційного патенту недійсним будь-яка особа може подати до Установи клопотання про проведення експертизи запатентованого винаходу (корисної моделі) на відповідність умовам патентоздатності. За подання клопотання сплачується збір. При визнанні патенту чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Патент або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про видачу патенту.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Таким чином, у цивільному процесі, побудованому на принципі змагальності, збір і підготовка доказів на підтвердження позовних вимог чи заперечення сторони щодо заявлених до неї вимог, покладається законом на сторони. Суд оцінює надані сторонами докази, і не збирає їх самостійно.

Виходячи зі змісту положень Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» № 3687-XII особа, яка просить суд визнати патент недійсним не обов`язково має бути власником іншого патенту (на винахід, корисну модель) та протиставляти власний патент патенту відповідача. Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного суду від 19 грудня 2019 року по справі № 910/13040/17.

Позов про визнання патенту недійсним може подати будь-яка особа, яка вважає, що відповідний патент порушує її права та охоронювані законом інтереси. Коло таких осіб (крім сторін договору) з`ясовується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та норм права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин (Постанова Верховного суду від 31.01.2024 по справі 910/2059/20).

З урахуванням вищенаведеного та положень статті 33 Закону № 3687-XII, положень статті 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», якими установлено підстави визнання недійсними патентів на винаходи, корисні моделі та промислові зразки, позов про визнання патенту недійсним може подати будь-яка особа, яка вважає, що відповідний патент порушує її права та охоронювані законом інтереси.

Перевіряючи наявність/відсутність новизни спірної корисної моделі, судом досліджено надані до суду висновки експертів, в тому числі й Висновок судового експерта об`єктів інтелектуальної власності №01-04/2020 від 18 травня 2020 року, виконаним судовим експертом ОСОБА_5 , які містять категоричне твердження про невідповідність корисної моделі за оспорюваним патентом умові патентоздатності «новизна». Крім того, відповідачами клопотання про призначення судової експертизи не заявлено, та не спростовані висновки, викладені у наявному в матеріалах справи висновку судового експерта.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Таким чином, правом звернення до суду із позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним належними та допустимими доказами та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним патент України № 118622 на корисну модель «Пристрій для пломбування» від 10 серпня 2017 року, що зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Зобов`язати Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі: про визнання недійсним повністю патенту України № 118622 на корисну модель «Пристрій для пломбування» від 10 серпня 2017 року, що зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя Коваленко О. Б.