Справа № 591/9456/23
Провадження № 2/591/1469/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Полякової А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу №591/9456/23, за позовом Сумської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання спадщини відумерлою ,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 04.07.2022 на ім`я міського голови надійшла заява від відповідачки щодо опису та попередньої оцінки шкоди, завданої нерухомому майну, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 унаслідок збройної агресії рф. Заява надійшла від сусідки, яка проживає у квартирі АДРЕСА_2 . В процесі обстеження пошкоджень було встановлено, що власницею квартири є ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про право на спадщину не видавалось, у квартирі ніхто не проживає. На утриманні у ОСОБА_5 не було недієздатних осіб та дієздатність яких обмежена, опікуном не призначалась, не була на обліку як одержувач субсидій та компентацій. Після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа, від її імені посвідчений заповіт. Оскільки з моменту настання смерті спадкодавця минуло більше року, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що дає підстави стверджувати про відсутність у померлої спадкоємців або неприйняття ними вказаного майна, Сумська міська рада звертається до суду із даним позовом.

Просить визнати відумерлою спадщину квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Суми, та передати її у власність Сумській міській територіальній громаді в особі Сумської міської ради.

Ухвалою суду від 27.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Протокольною ухвалою суду від 27.11.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 . Ухвалою від 30.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача проти позову заперечував. Пояснив, що відповідачка не була зареєстрована разом зі спадкодавцем, однак понад 5 років доглядала за ОСОБА_5 та фактично проживали з нею однією сім`єю, тому вважає себе спадкоємцем за законом 4-ї черги. Неотримання нею свідоцтва про право на спадщину жодним чином не означає відмову від прийняття спадщини чи її неприйняття. Законодавством не визначено строку, протягом якого особа має отримати свідоцтво про право на спадщину. У позивача відсутні відомості щодо того, чи має особа, зазначена у заповіті, право на обо`язкову частку у спадщині. Просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених у позові підстав. Додатково пояснив, що спадкова справа була заведена нотаріусом після встановленого шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував із зазначених у відзиві підстав. Додатково пояснив, що вимоги заявника є передчасними.

Третя особа у судове засідання не з?явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 43). За життя вона була власником квартири АДРЕСА_3 , за цією ж адресою вона була зареєстрована на момент смерті . Вказане підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідкою Департаменту забезпечення ресурсних платежів, та довідкою про реєстрацію місця проживання, копіями свідоцтв про право власності на житло та право на спадщину за законом (а.с. 8,9, 15, 17-18, 20). Інші зареєстровані у цій квартирі особи відсутні, що підтверджується поквартирною картою (а.с. 21)

Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення ОСОБА_5 не перебувала на обліку як отримувач усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, субсидії В реєстрі повнолітніх недієздатних (обмежено дієздатних) осіб не значиться, судових рішень про призначення її опікуном (піклувальником) не надходило (а.с. 22)

Відповідно до листа ТОВ «МЕІРЦ» на 31.08.2023 наявна заборгованість з житлово комунальних послуг у спірній квартирі (а.с. ь23)

Відповідно до копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 , яка заведена державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини 09.08.2022 звернулася ОСОБА_3 , як особа, яка проживала однією сім`єю зі спадкодавцем більше ніж 5 років до часу відкриття спадщини (а.с. 42-43)

Матеріали справи містять також заповіт, який був складений ОСОБА_5 12.02.2009, та яким вона заповідала все своє майно ОСОБА_4 . (а.с. 48).

Як вбачається з відповіді Сумської міської державної нотаріальної контори від 27.02.2024 ОСОБА_3 не надавала документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавицею однією сім`єю більше ніж 5 років. За матеріалами спадкової справи відомо про наявність заповіту на ім`я ОСОБА_4 . Спадкоємець ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини не звертався. З`ясувати місце його реєстрації для повідомлення про посвідчення заповіту від імені ОСОБА_5 на його користь немає можливості у зв`язку з відсутністю у заповіті даних його дати народження та адреси реєстрації. За матеріалами спадкової справи ОСОБА_3 із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталася.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК Україна).

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За правилами частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (стаття 338 ЦПК України).

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідачка посилається на те, що вона подала заяву про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги за законом, оскільки проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

Разом з цим, суду не надано доказів, які б підтверджували факт проживання однією сім`єю відповідачки зі спадкодавцем на час прийняття спадщини. У судовому засіданні представник відповідача повідомляв, що відповідачка має намір звернутися з відповідною заявою до суду, однак станом на час розгляду справи матеріали справи не містять доказів такого звернення.

Матеріалами спадкової справи підтерджується, що позивачка не зверталась до нотаріуса з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно, нотаріусом не приймалась постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії . Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, що відповідачка є спадкоємцем за заповітом або родичкою спадкодавця. Відповідачка вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги, хоч і подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , проте без постановлення відповідного судового рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю не підтвердила свого права на спадкування, відтак, не є учасником зазначених спадкових правовідносин. Крім того, заява про прийняття спадщини подана відповідачкою поза межами встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України шестимісячного строку.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2023 року у справі № 712/14171/21, від 13 березня 2024 року у справі № 541/1060/23

Спадкодавцем було складено заповіт, яким вона заповідала все своє майно ОСОБА_4 . Заповіт не містить інших відомостей, які б надали можливість ідентифікувати цю особу (кто він є заповідачу, дати народження, адреси проживання, РНОКПП тощо). За повідомленням державного нотаріуса у зв`язку з відсутністю цих відомостей нотаріус позбавлений можливості повідомити цю особу про посвідчення заповіту на його ім`я. ОСОБА_4 не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Матеріали справи не містять доказів, що вказана особа має передбачене статтею 1241 право на обов`язкову частку у спадщині.

Стаття 1280 ЦК України передбачає, що якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі ж продажу такого майна спадкоємець має право на грошову компенсацію.

Аналіз змісту зазначеної норми свідчить про те, що право на отримання спадкового майна в натурі виникає у спадкоємця лише якщо майно, що було визнане відумерлою спадщиною, збереглося і не було відчужене територіальною громадою. Якщо ж воно було відчужене іншій особі за договором або не збереглося, то спадкоємець має право лише на компенсацію його вартості у грошовому еквіваленті.

Таким чином, у випадку підтвердження судом у іншій справі прав спадкоємця на спадкування спірної квартири такий спадкоємець матиме змогу захистити свої права у зазначений вище спосіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Сумська міська рада є особою, інтерес якої полягає у реалізації положень ст. 1277 ЦК України та переході спірної квартири у власність територіальної громади. Ураховуючи відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_5 станом на ухвалення цієї постанови, належна їй на праві власності на час відкриття спадщини спірна квартира є відумерлою спадщиною, а тому на підставі положень ст. 1277 ЦК України повинна перейти у власність територіальної громади міста Суми.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Сумської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання спадщини відумерлою задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Суми, та передати її у власність Сумській міській територіальній громаді в особі Сумської міської ради.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання повного тексту. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Сумська міська рада, місцезнаходження : м.Суми, м-н Незалежності, 2, .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: ОСОБА_4 , адреса реєстрації та РНОКПП суду не відомі.

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2024.

Суддя О.О. Ніколаєнко