Справа № 282/438/24
Провадження № 2/282/143/24
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2024 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Любарської селищної ради (орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Любарської селищної ради (орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав.

В ході підготовки справи до відкриття провадження, судом встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст.177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, відповідно до положень статті 19 Сімейного кодексу України, питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку, однак до позовної заяви не додано висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

В позовній заяві позивачем не зазначено чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки.

В свою чергу, висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Отже, позовна заява не містить повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено всіх доказів, що підтверджують кожну обставину.

Крім того, суд звертає увагу, що позовна заява надійшла до суду 27.03.2024, однак позивачем датою складання позовної заяви зазначено 03.11.2024, тобто дата, яка в майбутньому має настати.

Разом з тим, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В даному ж випадку позивачем до позовної заяви надані копії документів, які засвідчені позивачем та містять дату посвідчення 03.11.2024, тобто дату, яка ще не настала.

З урахуванням наведеного позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стаття 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Саме тому, що при подачі позовної заяви позивачем порушені вимоги ст. 175, 177 ЦПК України вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 95, 175, 177, 185, 352, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Любарської селищної ради (орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання ухвали.

Якщо зазначені недоліки у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Носач