Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/66/24

Провадження № 2/439/164/24

20 березня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Підкамінська селищна рада Львівської області,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Підкамінської селищної ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, ухвалив таке рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області зі позовними вимогами до відповідача: Підкамінської селищної ради Львівської області, в яких просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0.8498 гектара, яка складається зі земельної ділянки площею: 0.4214 гектара, кадастровий номер: :10:008:0009, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею: 0.1539 гектара, кадастровий номер: :09:002:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею: 0.1202 гектара, кадастровий номер: :09:008:0019, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; а також земельної ділянки площею: 0.1543 гектара, кадастровий номер: :10:010:0056, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця: ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько: ОСОБА_2 . Після смерті останнього залишилося спадкове майно, зокрема об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка загальною площею 0.8498 гектара, яка складається з чотирьох земельних ділянок.

Позивачка вказує, що за час свого життя спадкодавець: ОСОБА_2 спадковою масою розпорядився та заповів усе своє майно на користь позивачки. Відтак, вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці відсутні. Позаяк на утриманні ОСОБА_2 непрацездатних дітей, батьків та дружини не було.

Позивачка стверджує, що вона, як єдиний спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на такий об`єкт нерухомого майна їй було відмовлено у зв`язку зі втратою правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Позивачка звертає увагу, що вона бажає реалізувати власні спадкові права. Проте втрата правовстановлюючих документів на підтвердження належного права власності на вищезгаданий об`єкт нерухомого майна перешкоджає їй у цьому.

Відтак, позивачка мотивує, що з метою проведення належної правової процедури реалізації власних спадкових прав, вона вимушена звернутися до суду за захистом свого невизнаного права.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

10 січня 2024 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів зі дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Позивачка у підготовче засідання не з`явилася. Від представника позивачки: адвоката Микитюка Степана Михайловича надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити останні.

Відповідач участь свого представника під час підготовчого засідання не забезпечив. Від представника відповідача: селищного голови: ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає повністю та просить суд такі задовольнити.

За нормативними правилами частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, підготовче засідання проведено за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Нормативним приписом частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29 червня 2022 року (а.с. 12).

ОСОБА_2 належало право власності на земельну ділянку загальною площею 0.8498 гектара, яка складається зі земельної ділянки площею: 0.4214 гектара, кадастровий номер: :10:008:0009, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею: 0.1539 гектара, кадастровий номер: :09:002:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею: 0.1202 гектара, кадастровий номер: :09:008:0019, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; а також земельної ділянки площею: 0.1543 гектара, кадастровий номер: :10:010:0056, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ за № 034403 від 16 жовтня 2001 року; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-023 від 08 серпня 2023 року; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-023 від 05 вересня 2023 року; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-023 від 02 серпня 2024 року; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-023 від 24 листопада 2023 року (а.с. 14-30).

ОСОБА_2 заповів усе своє майно на користь своєї дочки: ОСОБА_1 . Дружина ОСОБА_2 : ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується заповітом, який зареєстровано в реєстрі за № 204 від 03 травня 2007 року та посвідчений секретарем Виконавчого комітету Попівецької сільської ради Бродівського району Львівської області; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23 березня 1957 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 12 листопада 1977 року; свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 20 березня 2015 року (а.с. 8-11).

Спадкодавець: ОСОБА_2 проживав один та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою за № 445 від 19 грудня 2022 року, яка видана Виконавчим комітетом Підкамінської селищної ради Львівської області (а.с. 31).

Із приводу втрати Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ за № 034403 від 16 жовтня 2001 року, зроблено оголошення до друкованого засобу масової інформації «Газета «Голос Відродження», що підтверджується наданим суду примірником газети з відповідним оголошенням; довідкою за № 5 від 23 січня 2024 року (а.с. 32).

Спадкоємцю: ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 0.8498 гектара, яка складається з чотирьох земельних ділянок, у зв`язку з відсутністю будь-яких правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця: ОСОБА_2 на такий об`єкт нерухомості, що підтверджується постановою про відмови у вчиненні нотаріальної дії за Вихідним № 453/02-31 від 18 грудня 2023 року (а.с. 33).

Мотиви суду.

За правилами до статті 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Підпунктами 9-10 статті 28-1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що до 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

За змістом підпунктів «в» та «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини.

Імперативними приписами статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Нормою статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Виходячи із вимог статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вирішуючи питання визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з того, що позивачка: ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька (спадкодавця): ОСОБА_2 . Будь-які інші спадкоємці відсутні.

У свою чергу, земельна ділянка загальною площею 0.8498 гектара, яка складається зі земельної ділянки площею: 0.4214 гектара, кадастровий номер: :10:008:0009, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею: 0.1539 гектара, кадастровий номер: :09:002:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею: 0.1202 гектара, кадастровий номер: :09:008:0019, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; а також земельної ділянки площею: 0.1543 гектара, кадастровий номер: :10:010:0056, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належала спадкодавцю ОСОБА_2 , що було встановлено судом.

Суд наголошує на тому, що за обставин втрати правовстановлюючих документів на нерухоме майно, позивачка об`єктивно позбавлена можливості прийняти належну їй частину спадщини у позасудовому (нотаріальному порядку). Відтак, визнання права власності фактично є винятковим способом захисту прав позивачки.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивачки; те, що ухвалення рішення на користь позивачки не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судового збору.

Позивачка: ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 504 (дві тисячі п`ятсот чотири) гривні 40 копійок (а.с. 1).

За змістом частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, враховуючи визнання позову відповідачем на стадії підготовчого провадження, суд вважає за доцільне відшкодувати позивачці за рахунок Державного бюджету п`ятдесят відсотків сплаченого судового збору при поданні позовної заяви, що становить 1 252 (одна тисяча двісті п`ятдесят дві) гривні 20 копійок.

Керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0.8498 гектара, яка складається зі земельної ділянки площею: 0.4214 гектара, кадастровий номер: :10:008:0009, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею: 0.1539 гектара, кадастровий номер: :09:002:0001, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею: 0.1202 гектара, кадастровий номер: :09:008:0019, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; а також земельної ділянки площею: 0.1543 гектара, кадастровий номер: :10:010:0056, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця: ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету п`ятдесят відсотків сплаченого судового збору, що становить 1 252 (одна тисяча двісті п`ятдесят дві) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 20 березня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Підкамінська селищна рада Львівської області, , місцезнаходження: Львівська область, Золочівський район, селище міського типу Підкамінь, вулиця Івана Франка, будинок 1.

Суддя Б.М. Петейчук