Справа № 522/3123/24
Провадження № 2-н/522/467/24
УХВАЛА

12 березня 2024 року м. Одеса

суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,

встановив:

29 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Судом отримано відомості щодо місця реєстрації боржника ОСОБА_2 , яка у відповідності до відомостей з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області по м. Одесі та Одеській області не значиться.

З Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 162 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, яка визначає підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, частиною першою статті 28 Цивільного процесуального кодексу України визначено що, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

В заяві про видачу судового наказу вказано, що ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та на підтвердження чого було надано довідку ВПО.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з дитиною.

Положеннями частини п`ятої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не зареєстрована в Приморському районі м. Одеси та в матеріалах справи відсутні докази того, що дитина ОСОБА_3 проживає з заявником, то у суду відсутні підстави для видачі судового наказу.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Роз`яснити наслідки відмови у видачі судового наказу. Відповідно до п.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Суддя Л. М. Чернявська