Справа № 504/1660/17
Провадження № 2/504/68/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2024 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Доброва П.В.,

за участю секретаря Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Доброслав справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця Стоніса Ю.В., представника громадського харчування ОСОБА_2 про визнання акту від 26.03.2015 року недійсним та виконавчі дії незаконними,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного виконавця Стоніса Ю.В., представника громадського харчування ОСОБА_2 про визнання акту від 26.03.2015 року недійсним та виконавчі дії незаконними.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.11.2017 року відкрито провадження по справі.

В судове засідання позивач, який були належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи не з`явився, причини неявки в судове засідання не повідомив.

Суд дослідивши матеріалами справи, приходить до такого висновку.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 257 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Як вбачається з поштових повідомлень, що наявні в матеріалах справи, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України, позивачі завчасно повідомлялися про час та місце судового розгляду справи, призначеного на 29 серпня 2023 року, 25 вересня 2023 року, 06 березня 2024 року.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно частини третьої статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім цього, з системного аналізу положень статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17липня 1997року №475/97-ВРпередбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

В свою чергу, позивач протягом тривалого часу не цікавилася рухом справи.

За таких підстав, оскільки позивач втрете не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду належним чином, суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного виконавця Стоніса Ю.В., представника громадського харчування ОСОБА_2 про визнання акту від 26.03.2015 року недійсним та виконавчі дії незаконними - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.В. Добров