Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/5218/23
Провадження №: 2/332/273/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькій титано-магнієвий комбінат» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначене наступне.

У період з 29.03.1999 по 18.08.2022 року позивач був офіційно працевлаштований у відповідача, що підтверджується копіями трудової книжки позивача та довідками відповідача. Згідно з довідкою у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі у розмірі, з урахуванням уточнених позовних вимог, 35195 грн. 55 коп. Отже, у день звільнення відповідач не розрахував позивача повністю, чим порушив вимоги трудового законодавства. З урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.52-55) позивач просив стягнути з відповідача: нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 35195 грн. 55 коп., середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні в розмірі 65038 грн. 88 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому зазначено наступне.

Згідно наказу ТОВ "ЗТМК" № 838 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 18.08.2022 року з печовим з перероблення титановмісних та рідкоземельних металів ТОВ "ЗТМК" ОСОБА_1 припинено трудовий договір на підставі змінення в організації виробництва та праці, скорочення чисельності або штату працівників (п.1 ст. 40 КЗпП України).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року було ухвалено рішення про запровадження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до сьогоднішнього дня. В своєму листі № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 14і Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України. 24.02.22р. ТОВ "ЗТМК" отримало повідомлення від 24.02.2022 № 478/01-6 від AT"Дніпроазот" про зупинку роботи виробничих потужностей AT"ДНІПРОАЗОТ", пов`язану з початком військових дій на території України. Також 26.02.2022 року ТОВ "ЗТМК" отримало від Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат" "Запоріжсталь" лист № 33/2009739 від 26.02.2022 р. "Щодо можливого припинення постачання води", в якому було зазначено, що у зв`язку з проведенням військових дій у регіоні можливе аварійне припинення водопостачання від водороздільних мереж ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь". 01.03.2022 року на ТОВ "ЗТМК" надійшов лист від 01.03.2022 № 140/03-02 від Управління з питань попередження надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Запорізької міської ради із проханням негайно зменшити запаси хімічно- небезпечних речовин до мінімально можливих об`ємів. Враховуючи сукупність всіх вищезазначених факторів керівництвом ТОВ "ЗТМК" було прийнято рішення про позапланову безаварійну зупинку ТОВ "ЗТМК". оформлене наказом в.о. директора ТОВ "ЗТМК" від 02.03.2022 № 174 "Про організацію позапланової безаварійної зупинки комбінату", та як наслідок, можливість своєчасного виконання зобов`язань щодо своєчасної виплати заробітної плати. У зв`язку з цим просили в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.24-44).

Представник позивача адвокат Грецов А.В. в судовому засіданні 26.03.2024р. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просив позов задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання не з`явились та надали суду заяви з проханням розглядати справу без них

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, щов період з 29.03.1999 по 18.08.2022 року позивач був офіційно працевлаштований у відповідача, що підтверджується копіями трудової книжки позивача та довідками відповідача (а.с.4-6).

Згідно з довідкою у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі у розмірі 35195 грн. 55 коп. (а.с.8).

Отже, у день звільнення відповідач не розрахував позивача повністю, чим порушив вимоги трудового законодавства.

Так, відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником, вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Так, відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником, вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 35195 грн. 55 коп. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог стягнути середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні в розмірі 65038 грн. 88 грн., суд зазначає наступне.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року було ухвалено рішення про запровадження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до сьогоднішнього дня.

В своєму листі № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 14і Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України.

Окрім того, 24.02.22р. ТОВ "ЗТМК" отримало повідомлення від 24.02.2022 № 478/01-6 від AT"Дніпроазот" про зупинку роботи виробничих потужностей AT"ДНІПРОАЗОТ", пов`язану з початком військових дій на території України.

Також 26.02.2022 року ТОВ "ЗТМК" отримало від Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат" "Запоріжсталь" лист № 33/2009739 від 26.02.2022 р. "Щодо можливого припинення постачання води", в якому було зазначено, що у зв`язку з проведенням військових дій у регіоні можливе аварійне припинення водопостачання від водороздільних мереж ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь".

01.03.20022 року на ТОВ "ЗТМК" надійшов лист від 01.03.2022 № 140/03-02 від Управління з питань попередження надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Запорізької міської ради із проханням негайно зменшити запаси хімічно-небезпечних речовин до мінімально можливих об`ємів.

Зазначені докази долучені до справи (а.с.36-44).

Починаючи з 25.02.2022 відбувалися систематичні обстріли міст та населених пунктів у Запорізькій області. При цьому було завдано людських жертв та завдано поранень цивільним особам, були зруйновані як важливі об`єкти інфраструктури, так і житлові будинки. ТОВ "ЗТМК" розташований в межах міста Запоріжжя та являється об`єктом підвищеної небезпеки.

Згідно відзиву на позов, на території комбінату знаходяться в достатній кількості небезпечні хімічні речовини. Насамперед хлор, тетрахлорид титану та сірчана кислота. Виробництво губчастого титану здійснюється в замкнутому технологічному циклі, що включає в себе виплавку титанового шлаку, виробництво тетрахлориду титану, електролітичне отримання магнію та хлору, металотермічне відновлення тетрахлориду титану магнієм з поверненням хлористого магнію на електроліз і поверненням хлору на процес хлорування. Сольова хлоруюча установка цеху 2 комбінату є апаратом безперервної дії, яка виробляє тетрахлорид титану, і в процесі роботи споживає газоподібний хлор. Зупинка хлоратора призводить до розриву замкнутого технологічного ланцюга і до аварійної зупинки інших переділів титано-магнієвого виробництва. ТОВ "ЗТМК" віднесено до підприємств України першого класу підвищеної небезпеки та занесено до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки під кодом .01.1 та внесений до Державного реєстру потенційно небезпечних об`єктів з присвоєнням йому реєстраційного номера: ПНО-01.23.2004.0001820 в зв`язку з тим, що у виробництві продукції підприємства задіяний рідкий хлор, а на його території знаходиться один з найбільших в Україні складів рідкого хлору.

Згідно статті 8 Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки" - покладає на ТОВ "ЗТМК" як на суб`єкта господарської діяльності, у власності (користуванні) якого є об`єкти підвищеної небезпеки, вживати заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу; забезпечувати експлуатацію об`єктів з додержанням мінімально можливого ризику.

Враховуючи сукупність всіх вищезазначених факторів керівництвом ТОВ "ЗТМК" було прийнято рішення про позапланову безаварійну зупинку ТОВ "ЗТМК", оформлене наказом в.о. директора ТОВ "ЗТМК" від 02.03.2022 № 174 "Про організацію позапланової безаварійної зупинки комбінату" (а.с.64-65).

Зазначені обставини, на думку суду, є причинами неможливості належного виконання зобов`язань щодо своєчасної виплати заробітної плати, оскільки основне виробництво було зупинене внаслідок бойових дій, небезпеки техногенної катастрофи та форс-мажорних обставин, які є по суті обставинами непереборної сили, що призвело до зупинки господарської діяльності підприємства та неможливості отримання прибутку.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Однак, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.

Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019р. у справі №761/9584/15-ц дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

При цьому, згідно ч.3 ст. 10 Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.

Тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволені вимог позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, враховуючи наявність дії обставин непереборної сили, які вплинули на виконання зобов`язання роботодавця щодо розрахунку при звільненні позивача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. суд зазначає наступне.

Частинами 1, 3 ст.133ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та експертизу.

Згідно ч. 8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд вважає, що в цій частині вимоги підлягають задоволенню пропорційно задоволеним вимогам, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1050 грн., оскільки витрати підтверджені належними доказами (а.с.55-57).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькій титано-магнієвий комбінат» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 35195 грн. 55 коп.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькій титано-магнієвий комбінат» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1050 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькій титано-магнієвий комбінат» в дохід держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 01.04.2024р.

Суддя Р.В. Сінєльнік