Справа №2-4942/10
Провадження №6/522/40/24
УХВАЛА

05 березня 2024 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І..,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сабліної Юлії Сергіївни про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №2-4942/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступником якого ТОВ ФК «Вектор Плюс») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступниками якого є ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ ФК «Вектор Плюс») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк» - задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №1557-08 ПОУ Н від 18.04.2006 року в розмірі 2 150 733,50 грн.; стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 10.08.2006 року в розмірі 1 162 544,43 грн.; стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 15.12.2006 року в розмірі 1 218 019,39 грн. та судові витрати у вигляді державного мита в розмірі 1 700,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а разом 4 533 117,32 грн.

19.04.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Сабліна Ю.С. звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по зазначеній справі. В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання заочного рішення від 09.12.2010 року було видано виконавчі листи, та на виконанні у Другому Приморському ВДВМС м.Одеси ПМУ МЮ (м.Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №55621756, за яким боржником є ОСОБА_1 , та стягувачем на теперішній час ТОВ ФК «Вектор Плюс». Відповідно до довідки Другого Приморського ВДВС, з ОСОБА_1 станом на 04.10.2023 року стягнуто 81 930,83 грн. ОСОБА_1 є поручителем та фактично несе тягар невиконання кредитних зобов`язань, взятих на себе ОСОБА_2 . Рішенням державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю. №49707659 від 15.11.2019 року про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна, а саме 6-ти кімнатної квартири АДРЕСА_1 , право власності на зазначений майно було зареєстровано за ТОВ ФК «Вектор Плюс». Вважає, що на теперішній час виконується і рішення у справі №2-4942/10 за виконавчим документом, і предмет іпотеки реалізовано тим позасудовим шляхом, за яким неможливо вимагати будь-яких інших платежів за виконавчими документами в силу ст.36 Закону України «про іпотеку». Проте, з ОСОБА_1 продовжують стягувати кошти у рамках виконавчого провадження, що в свою чергу вже призвело до подвійного стягнення коштів за одним і тим же зобов`язанням.

Ухвалою суду від 21.04.2023 року було призначено судове засідання з приводу розгляду заяви представника ОСОБА_1 адвоката Сабліної Ю.С. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на 02.05.2023 року.

У судове засідання призначене на 02.05.2023 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 17.05.2023 року.

16.05.2023 року на адресу суду поштою від представника ТОВ «ФК «Вектор Плюс» надійшли заперечення на заяву про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню, в яких просили у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2010 року було видано виконавчий лист щодо стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №1557-08 ПОУ Н від 18.04.2006 року в розмірі 2 150 733,50 грн.; стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 10.08.2006 року в розмірі 1 162 544,43 грн.; стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 15.12.2006 року в розмірі 1 218 019,39 грн. та судові витрати у вигляді державного мита в розмірі 1 700,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а разом 4 533 117,32 грн. В заяві про визнання виконавчого документа таким що не підлягає виконанню ОСОБА_1 зазначив, що в забезпечення Кредитного договору №1557-08 ПОУ Н від 18.04.2006 року позичальником було надано у заставу 6-ти кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений договір було укладено 10.08.2006 року. Крім того, наданий ОСОБА_2 кредит також забезпечений порукою ОСОБА_2 , про що було укладено договір поруки. Проте, заявник, звернувшись до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким що не підлягає виконанню, не звернув увагу на те, що згідно рішення суду від 09.12.2010 року заборгованість стягнуто за трьома договорами. Доказів та обґрунтування позасудового врегулювання за всіма кредитними договорами, за якими стягнуто борг, заявником не надано. Також не надано доказів погашення боргу за цими договорами. Зазначили, що на даний час остаточного позасудового врегулювання погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №0 від 15.12.2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 . Також 15.12.20206 руку між Банком та ОСОБА_2 було укладено іпотечні договори, відповідно до яких іпотекодавець передав в іпотеку нежитлове приміщення горище за адресою: АДРЕСА_3 , та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до Договору про відступлення від 2011 року, укладеного між ПАТ Т «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту по даній справі. Згідно Договору про відступлення від 07.06.2019 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту та стало новим кредитором. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №0 від 15.12.2006 року, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звернуло стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , та 13.11.2019 року набуло право власності на дане майно. Не погоджуючись з цим, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», Державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю. про скасування рішення державного реєстратора (справа №522/9394/21), рішення по якій до теперішнього часу не ухвалено. Тому вважають, що позасудове врегулювання боргу на даний час не завершено. Дії щодо погашення в позасудовому порядку заборгованості за кредитним договором №1557-08 ПОУ Н від 18.04.2006 року та №0 від 10.08.2006 року кредитором не здійснювали. А тому вважають, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по даній справі №2-4942/10 відсутні.

Також надали суду заяву про зупинення провадження у справі, в якій просили зупинити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №2-4942/10 до набрання законної сили судовим рішенням в справі №522/9394/21 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», Державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю. про скасування рішення державного реєстратора.

У судове засідання призначене на 17.05.2023 року учасники справи не з`явилися, 16.05.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Сабліна Ю.С. на електронну адресу суду надала заяву про витребування доказів.

18.05.2023 року адвокат Сабліна Ю.С. через канцелярію суду надала заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю сторони заявника.

Ухвалою суду від 17.05.2023 року витребувано у державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Дарї Юріївни:

- належним чином засвідчену копію реєстраційної справи, згідно з якою квартира за адресою: АДРЕСА_2 була зареєстрована за ТОВ «ФК «Вектор Плюс»;

- належним чином засвідчену копію реєстраційної справи, згідно з якою нежитлове приміщення горище за адресою: АДРЕСА_3 було зареєстрована за ТОВ «ФК «Вектор Плюс»;

- належним чином засвідчену копію письмової вимоги ТОВ «ФК «Вектор Плюс» або іншого іпотекодержателя до ОСОБА_2 про усунення порушень основного зобов`язання від 03.07.2019 року вих.№2076282, докази направлення на адресу ОСОБА_2 зазначеної вимоги та докази їх вручення, або інші документи, які розкривають факт направлення чи отримання ОСОБА_2 повідомлення (вимоги) про виконання.

Розгляд справи відкладено на 05.07.2023 року.

У судове засідання призначене на 05.07.2023 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Сабліна Ю.С. на електронну адресу суду надала заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю сторони заявника.

Ухвалою суду від 05.07.2023 року провадження за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №2-4942/10 зупинено.

Не погодившись з ухвалою суду від 05.07.2023 року, 31.08.2023 року адвокат Сабліна Ю.С. звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.12.2023 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 05.07.2023 року про зупинення провадження скасовано. Цивільну справу за заявою адвоката Сабліної Юлії Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №2-4942/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ТОВ ФК «Вектор Плюс») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

25.01.2024 року справу повернуто до Приморського районного суду м.Одеси, отримано суддею 29.01.2024 року.

Розгляд справи призначено на 07.02.2024 року.

У судове засідання призначене на 07.02.2024 року сторони не з`явилися, представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс» через систему Електронний суд надав клопотання про відкладення, представник ОСОБА_1 адвокат Сабліна Ю.С. надала заяву, в якій просила судове засідання провести за відсутністю сторони заявника.

Розгляд справи відкладено на 22.02.2024 року.

Через оголошення у м.Одесі та Одеській області повітряної тривоги, розгляд справи призначений на 22.02.2024 року було відкладено на 05.03.2024 року.

У судове засідання призначене на 05.03.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи містяться заяви представника заявника адвоката Сабліної Ю.С., в яких заяву підтримала, просила задовольнити, розгляд зазначеної заяви провести за відсутністю сторони заявника.

Представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс» у судове засідання не з`явився, 05.03.2024 року через систему Електронний суд надав заяву, в якій просив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити в повному обсязі, справу розглядати за відсутністю представника Товариства.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення є 11.03.2024 року.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ТОВ ФК «Вектор Плюс») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №2-4942/10).

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк» - задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №1557-08 ПОУ Н від 18.04.2006 року в розмірі 2 150 733,50 грн.; стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 10.08.2006 року в розмірі 1 162 544,43 грн.; стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 15.12.2006 року в розмірі 1 218 019,39 грн. та судові витрати у вигляді державного мита в розмірі 1 700,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а разом 4 533 117,32 грн.

28.01.2011 року представник АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа. Представником Банку було отримано виконавчий лист виданий 07.02.2011 року Приморським районним судом м.Одеси.

Ухвалою суду від 12.05.2011 року виправлено описку, допущену у рішенні Приморського районного суду від 09.12.2010 року.

Представник АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа. 24.06.2011 року представником Банку було отримано виконавчий лист виданий Приморським районним судом м.Одеси 22.06.2011 року.

Ухвалою суду від 25.02.2013 року замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-4942/10 виданого Приморським районним судом м.Одеси 22.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 15.112.2006 року, з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою суду від 06.02.2017 року замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк», поновлено пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчих листів Приморського районного суду м.Одеси по справі №2-4942/10, та видано дублікати виконавчих листів на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2010 року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 533 117,32 грн.

Ухвалою суду від 13.02.2018 року у задоволені подання Другого Приморського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою суду від 12.02.2020 року замінено стягувача з виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09 грудня 2010 року по справі №2-4942/10, а саме: з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», , місцезнаходження: 04073, м.Київ, просп.Степана Бандери, 28-А, в частині стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором №0 від 10.08.2006 року у розмірі 1 162 544,43 грн.

В іншій частині заяви ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 03.09.2021 року замінено стягувача у справі №2-4942/10 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в частині кредитного договору №0 від 10.08.2006 року (первісний номер №1557-08 ПОУ Н) від 18.04.2006 року в розмірі 2 150 733,50 грн., кредитного договору №0 від 15.12.2006 року в розмірі 1 218 019,39 грн.

19.04.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Сабліна Ю.С. звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначено, що на виконання заочного рішення від 09.12.2010 року було видано виконавчі листи, та на виконанні у Другому Приморському ВДВМС м.Одеси ПМУ МЮ (м.Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №55621756, за яким боржником є ОСОБА_1 , та стягувачем на теперішній час ТОВ ФК «Вектор Плюс». Відповідно до довідки Другого Приморського ВДВС, з ОСОБА_1 станом на 04.10.2023 року стягнуто 81 930,83 грн. ОСОБА_1 є поручителем та фактично несе тягар невиконання кредитних зобов`язань, взятих на себе ОСОБА_2 . Рішенням державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю. №49707659 від 15.11.2019 року про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна, а саме 6-ти кімнатної квартири АДРЕСА_1 , право власності на зазначений майно було зареєстровано за ТОВ ФК «Вектор Плюс». Вважає, що на теперішній час предмет іпотеки реалізовано позасудовим шляхом, та одночаксно виконується і рішення у справі №2-4942/10 за виконавчим документом про стягнення заборгованості, а тому неможливо вимагати будь-яких інших платежів за виконавчими документами в силу ст.36 Закону України «про іпотеку». Проте, з ОСОБА_1 продовжують стягувати кошти у рамках виконавчого провадження, що в свою чергу вже призвело до подвійного стягнення коштів за одним і тим же зобов`язанням.

З відповіді Другого Приморського ВДВС у м.Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса) від 04.10.2022 року вбачається, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває ВП №55621756 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м.Одеси 23.03.2017 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 4 533 117,32 грн. Станом на 04.10.2022 року стягнуто борг у розмірі 81 930,83 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №0 від 15.12.2006 року, а саме, неповерненням заборгованості, новий кредитор ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звернуло стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , та 13.11.2019 року набуло право власності на спірне нерухоме майно. Зазначене підтверджується запереченнями ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 23.05.2021 року, вбачається, що рішенням державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю. №49707659 від 15.11.2019 року про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (а.с.92-94 т.3).

Заявник ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає, що ОСОБА_2 надав квартиру АДРЕСА_1 в іпотеку в рахунок забезпечення споживчого кредиту від 18.04.2006 року №1557-08 ПОУ Н. Також є договір поруки від 18.04.2006р., укладений з ОСОБА_1 .

Проте в матеріалах справи відсутній договір іпотеки в забезпечення даного кредитного договору.

Не погоджуючись з рішенням державного реєстратора, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», Державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю. (справа №522/9394/21), в якому просить скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №34172504, зареєстрований 13.11.2019 року державним реєстратором, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Також просив встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого рішення суду, після набрання законної сили, є підставою для поновлення у Державному реєстрі речових прав на спірне нерухоме майно за ОСОБА_2 . До теперішнього часу рішення по даній справі не ухвалено.

В подальшому, на підставі договору купівлі продажу №1371 від 23.11.2022 року право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 .

Також, з вищевказаної довідки вбачається, що власниками спірної квартири на теперішній час є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу від 22.03.2023 року (по 1/2 частки квартири).

Крім того, 03.05.2023 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено Іпотечний договір.

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як встановлено, спірні правовідносини про стягнення заборгованості виникли з невиконання ОСОБА_2 зобов`язань з повернення грошових коштів за Кредитними договорами №1557-08 ПОУ Н від 18.04.2006 року в розмірі 2 150 733,50 грн.; №0 від 10.08.2006 року в розмірі 1 162 544,43 грн.; та №0 від 15.12.2006 року в розмірі 1 218 019,39 грн.

При цьому виконання зобов`язань за Кредитним договором №0 від 10.08.2006 року було забезпечено Договором іпотеки від 10.08.2006 року, укладеним між Банком та ОСОБА_2 , відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.52-54).

Виконання зобов`язань за Кредитним договором №0 від 15.12.2006 забезпечувалось договорами іпотеки від 15.12.2006 року, укладеним між Банком та ОСОБА_2 , відповідно до яких іпотекодавець передав в іпотеку нежитлове приміщення горище за адресою: АДРЕСА_3 , та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.74- 76, 77-79).

Іпотекою забезпечувалось в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань ОСОБА_2 за кредитними договорами.

Представник заявника зазначає та представник стягувача визнаю факт, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звернуло 15.11.2019р. стягнення на предмет іпотеки тобто а саме, квартиру АДРЕСА_1 в рахунок невиконання судового рішення по справі №2-4942/10,в позасудовому порядку та набуло право власності на спірне нерухоме майно.

Таким чином заявник є поручителем за кредитом від 18.04.2006р. та від 10.08.2006р.

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» вказує, що визнало 13.11.2019 за собою право власності на квартиру за договором іпотеки в рахунок невиконанням умов кредитного договору №0 від 15.12.2006 року, а саме, неповерненням заборгованості.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

При цьому за загальним правилом ст.ст.598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється саме у зв`язку з належним його виконанням.

Натомість положення ст.36 Закону України «Про іпотеку» передбачають таку самостійну підставу припинення зобов`язання як позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог кредитора - іпотекодержателя.

Частиною четвертою ст.36 Закону України «Про іпотеку» у редакції Закону України від 03 липня 2018 року N 2478-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування", який набрав чинності 04 листопада 2018 року та введений в дію 04 лютого 2019 року, визначено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання:

- боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя;

- боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Ця правова норма є спеціальною і поширюється на зобов`язання, забезпечені іпотекою. Така спеціальна підстава припинення забезпеченого іпотекою зобов`язання означає, що припиняються будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання. Це правило поширюється на всі випадки позасудового врегулювання вимог іпотекодержателя щодо основного зобов`язання у повному обсязі, включаючи як основний обов`язок боржника, так і додаткові обов`язки, що існують в межах того ж самого зобов`язального правовідношення. Та обставина, чи залишилося після вказаного позасудового врегулювання фактично не виконаною будь-яка частина основного зобов`язання, правового значення не має.

Крім іншого, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 02 лютого 2022 року у справі №761/36873/18, вказує, що якщо кредитний договір забезпечений лише одним видом забезпечення іпотекою, то кредитор і боржник повинні та мали право розраховувати, що заборгованість у випадку неповернення її боржником повинна та могла бути погашена в досудовому порядку саме за рахунок іпотечного майна. Тому кредитор повинен був діяти таким чином, щоб заборгованість була погашена за рахунок іпотечного майна в повному обсязі.

Саме з таких принципів виходив законодавець, застосувавши принцип недійсності вимог кредитора до боржника по завершенню досудового врегулювання (ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку»).

Діючи добросовісно та обачливо, кредитор повинен був застосувати заходи досудового врегулювання та звернення стягнення на предмет іпотеки таким чином, щоб вартість предмета іпотеки повністю або в більшій частині погасила заборгованість за кредитним договором, розуміючи, що наступні будь-які вимоги в цих правовідносинах будуть неможливі. Неможливість наступних вимог кредитора до боржника за змістом норми закону, чинної на той момент, і таких фактичних обставин, які встановлено у справі, свідчить про припинення зобов`язання боржника у кредитних правовідносинах виконанням. У зазначеному випадку неможливість пред`явлення наступних вимог у будь-якому обсязі до боржника свідчить про неможливість подальших правовідносин між кредитором і боржником, а тому слід дійти висновку, що зобов`язання боржника у таких кредитних правовідносинах припиняється.

За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, що іпотекодержатель ТОВ «ФК «Вектор Плюс» скористався своїм правом, передбаченим договором іпотеки від 15.12.2006 року, та зареєстрував15.11.2019 року за собою право власності на передане в іпотеку нерухоме майно у рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку», тобто вирішив питання шляхом позасудового врегулювання правовідносин на підставі договору.

Отже, унаслідок завершення позасудового врегулювання спору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, припинились зобов`язання за кредитними договорами, виконання яких забезпечувалось іпотечним договором.

Тому здійснене стягувачем позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього припиняє виконання зобов`язання боржника за договором, за невиконання яких було стягнуто заборгованість у цивільно-правовому спорі та видано виконавчий лист.

При цьому правильність вирішення заяви боржника про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, не залежить від встановлення тих обставин, чи відбулося повне погашення боргу за рахунок вартості іпотечного майна, набутого стягувачем (іпотекодержателем) у власність у позасудовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Сабліної Ю.С. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст.36, 37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 260,261, 263, 268, 353-354, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сабліної Юлії Сергіївни про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 23.03.2017 року Приморським районним судом м.Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2010 року у справі №2-4942/10 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» грошових коштів у загальному розмірі 4 533 117,32 грн.,за яким боржником є ОСОБА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 11.03.2024 року.

Суддя Л.В. Домусчі