провадження №2/279/843/24
Справа № 279/1362/24
Р І Ш Е Н Н Я
"29" березня 2024 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Коваленко В.П., секретаря Лепесевицької В.В. ,
розглянувши цивільну справу №279/1362/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Автомагістраль" про стягнення коштів невиплачених при звільненні-,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 01.03.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як встановлено судом, позивач в період з 23.06.2015 по 12.08.2022 року перебував у трудових правовідносинах із відповідачем. 12 серпня 2022 року його було звільнено з ПП"Автомагістраль" за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.
За змістом ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Стаття 94 КЗпП України передбачає, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до частини першої ст.47 КЗпП України у редакції, що діяла на час звільнення позивача, роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Згідно вимог ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Проте слушно зауважити, що ця стаття відповідного Закону одночасно зобов`язує роботодавця вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Окрім того, звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.
За правилами ч. 2 статті 233 КЗпП України в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до вимог ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення заробітної плати, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
Як передбачено частинами 1-3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 гривень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку її виплати.
На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.
Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, а також часткове задоволення позовних вимог, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.
На підставі ст.ст. 94,95,97,115 КЗпП, керуючись статтями 258-259, 263-265, ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць .
Стягнути з ПП "Автомагістраль" на користь держави 1211,20 гривень судового збору.
Стягнути з ПП "Автомагістраль" на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя В.П. Коваленко