Справа № 203/7225/23
Провадження № 2/0203/458/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

за участю представника позивача Невойси О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги,

встановив:

30 листопада 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось Центральне управління соціального захисту населення ДМР з позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19 листопада 2020 року відповідачка звернулась до позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі наданих документів 16 січня 2021 року відповідачці було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на період з 19.11.2020 р. по 18.05.2021 р. у розмірі 1 000 грн. щомісячно тільки на малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На період карантину, без звернення відповідачки, з 19.05.2021 р. останній автоматично було продовжено строк виплати допомоги, а саме: з 19.05.2021 р. по 31.05.2021 р. в сумі 1 000 грн.; з 19.06.2021 р. по 31.07.2021 р. в сумі 1 000 грн.; з 01.08.2021 р. по 30.09.2021 р. в сумі 1 000 грн.; з 01.10.2021 р. по 31.10.2021 р. в сумі 1 000 грн.; з 01.11.2021 р. по 31.01.2022 р. в сумі 1 000 грн.; з 01.02.2022 р. по 30.04.2022 р. в сумі 1 000 грн.; з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. в сумі 3 000 грн.; з 01.05.2022 р. по 31.05.2022 р. в сумі 3 000 грн.; з 01.06.2022 р. по 31.12.2022 в сумі 3 000 грн. Згідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2022 року № 332, без звернення відповідачки, з 01.04.2022 р. останній автоматично було продовжено строк виплати допомоги в розмірі 3 000 грн. щомісячно тільки на дитину. З листопада 2022 року допомога нараховувалася централізовано в програмному комплексі ЄІССС. Під час моніторингу особової справи з призначення допомоги відповідачці, було з`ясовано, що під час автоматичного нарахування ЄІССС допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, відповідачці з 01.11.2022 р. по 31.01.2023 р. нараховувалася і виплачувалася допомога у розмірі 5 000 грн. щомісячно, а саме 2 000 грн. на відповідачку та 3 000 грн. на малолітню доньку, але відповідачка мала право на отримання допомоги у розмірі 3 000 грн. тільки на доньку. В результаті проведеного перерахунку було встановлено, що відповідачці з державного бюджету була надміру перерахована сума державної допомоги в розмірі 15 000 грн. Відповідачці було запропоновано добровільно повернути надміру отримані грошові кошти в розмірі 15 000 грн., але 12 липня 2023 року відповідачка повернула тільки 3 000 грн., за цих підстав позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідачки суму незаконно отриманої нею допомоги в розмірі 12 000 грн., а також стягнути судові витрати по справі. (а.с.1-6)

Після надходження з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.35), ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.36)

В судове засідання 07 лютого 2024 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 01 березня2024 року. (а.с.40)

В судовому засіданні 01 березня 2024 року за участю представника позивача та відповідачки було проведено розгляд справи по суті та ухвалено рішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, вказувала що не писала заяву про призначення їй допомоги, а тільки про призначення допомоги на дитину.

Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального управління соціального захисту населення ДМР із заявою № 438/1/4 про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. (а.с.8)

Відповідачка має малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.12)

Відповідачка та її малолітня донька є тимчасово переміщеними особами, що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1202-/5695 та № 1202-/5696 від 19 листопада 2020 року. (а.с.а.с.9, 10)

Рішенням Центрального управління соціального захисту населення ДМР від 16 січня 2021 року та повідомленням про надання допомоги переміщеним особам на проживання від 16 січня 2021 року ОСОБА_1 призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на період з 19.11.2020 р. по 18.05.2021 р. у розмірі 1 000 грн. щомісячно тільки на малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.а.с.13, 14)

Згідно абз.1 п.1 Постанови КМУ від 08 квітня 2020 року № 264 «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги» установлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі-карантин), строк виплати державної соціальної допомоги, зокрема, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2022 року № 332 «Деякі питання виплати на проживання внутрішньо переміщеним особам», допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01 березня 2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Керуючись зазначеними нормами законодавства відповідачці, без її особистого звернення, розпорядженнями позивача було продовжено строк виплати допомоги, а саме: з 19.05.2021 р. по 31.05.2021 р. в сумі 1 000 грн.; з 19.06.2021 р. по 31.07.2021 р. в сумі 1 000 грн.; з 01.08.2021 р. по 30.09.2021 р. в сумі 1 000 грн.; з 01.10.2021 р. по 31.10.2021 р. в сумі 1 000 грн.; з 01.11.2021 р. по 31.01.2022 р. в сумі 1 000 грн.; з 01.02.2022 р. по 30.04.2022 р. в сумі 1 000 грн.; з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. в сумі 3 000 грн.; з 01.05.2022 р. по 31.05.2022 р. в сумі 3 000 грн.; з 01.06.2022 р. по 31.12.2022 в сумі 3 000 грн. (а.с.15-17)

Згідно довідки про отримання допомоги № 395 від 28 листопада 2023 року, наданої позивачем, встановлено що за період з 01.11.2022 р. по 31.01.2023 р. загальна сума нарахованої допомоги становить 9 000 грн., а загальна сума виплаченої допомоги становить 24 000 грн. (а.с.18)

Рішенням позивача від 06 березня 2023 року встановлено обсяг надміру виплачених відповідачці коштів за період з 01.11.2022 р. по 31.01.2023 р. (під час міграції особової справи з програмного комплексу АСОПД до ЄІССС, заявниці нараховувалась допомога, на яку вона не мала права). (а.с.19)

Листами Центрального управління соціального захисту населення ДМР від 10 квітня 2022 року та 14 вересня 2023 року відповідачку було повідомлено про необхідність повернення надміру виплачених коштів по виплаті допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які їй необхідно повернути на рахунок управління. (а.с.а.с.21, 22)

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (надалі Порядок № 505).

Однак, 22 березня 2022 року вказаний Порядок № 505 втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 «Деякі питання виплати на проживання внутрішньо переміщеним особам».

Згідно п.11 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2022 року № 332 «Деякі питання виплати на проживання внутрішньо переміщеним особам» (надалі Порядок) у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Відповідно до абз.3 п.29 Порядку зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 року № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14, яка може враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд відзначає, що допомога була призначена на конкретний період, тобто орган державної влади, маючи власні системи призначення допомоги та перевірки отримувачів допомоги, маючи персонал для виконання відповідних функції, повинен здійснювати належний контроль за виконанням рішень про призначення допомоги. Перекладання відповідальності за недбалість на отримувача допомоги не може бути законним і справедливим.

Судом під час розгляду даного спору не встановлено будь-якого умислу чи недобросовісності з боку відповідачки. Крім того, відповідачка взагалі не подавала заяви про призначення саме на неї виплати допомоги внутрішньо перемішеним особам.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Казарін проти Італії» (заява № 4893/13) у разі, коли держава фактично вже надала людині соціальну допомогу, її перерахунок і подальші спроби повернути виплачені кошти становитимуть втручання у права, гарантовані ст.1 Протоколу 1 Конвенції.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для стягнення надміру виплачених коштів, тому у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, витрати зі сплату судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10-13, 76-81, 141, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги відмовити.

Сторони по справі:

позивач Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, код ЄДРПОУ - 42788347, адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Левка Лук`яненка, 39/41.

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 06.03.2024 р.

Суддя С.В. Єдаменко