Справа № 452/559/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" березня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
при секретарі Кафтан О.Ю.,
із участю: позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своєї позиції, посилається на те, що 29 липня 2021 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні; відповідач є працездатною особою, офіційно працює вчителем фізкультури у гімназії с. Пиняни Самбірського району, крім того має додатковий дохід від роботи тренером з футболу, однак ухиляється від утримання дружини, добровільно матеріально не допомагає, позивач зайнята доглядом за сином і не має змоги працювати; вважає, що має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин просить суд присудити стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 4000грн щомісяця до досягнення дитиною трьох років.
Відповідач подав до суду відзив, в якому проти позову заперечив, зазначив, що право дружини на утримання аліментів виникає при умові, якщо чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу; просив врахувати його витрати, які полягають у проїзді до місця праці, харчуванні, оплату аліментів на утримання сина, а також оплату дитячого садочка; з його зарплати він не в змозі оплачувати 4000грн на утримання ще й дружини; підтвердив, що є членом громадської організації «ФК Академія» та виконує свою діяльність на добровільних засадах без отримання заробітної плати, - про що представив довідку; разом з тим просив урахувати, що позивач працює продавцем-консультантом в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та отримує дохід однозначно більший за нього, просив відмовити у позові повністю.
У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити посилаючись на викладені у ньому обставини; додатково пояснила, що змушена була шукати роботу, оскільки проживають із сином на орендованій квартирі, матеріальної допомоги, яку отримує не вистачає, на сьогодні вона перебуває на випробувальному терміні у магазині та отримує невеликий дохід, а відповідач має можливість фінансово допомагати до досягнення трирічного віку дитини, бо в тому числі фактично отримує ще кошти від тренерської діяльності, - що їй достовірно відомо, оскільки з ним раніше проживала разом і він про це їй тоді повідомляв.
Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він не може сплачувати аліменти на дружину у заявленому розмірі 4000грн, оскільки його заробітної плати із вирахуванням усіх витрат недостатньо, він може надавати допомогу в розмірі 1000грн., бо йому залишається орієнтовно біля двох тисяч.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом ДРАЦСу в м. Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №148.
Від шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Із довідки №279, виданою 05.02.2024 року управлінням соціального захисту населення Самбірської РДА Львівської області вбачається, що ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860грн щомісячно.
Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Тому на підставі наведених норм суд не бере до уваги твердження відповідача, що позивач ОСОБА_1 працює продавцем-консультантом у магазині «Копійочка» та отримує дохід більший за його, відтак у нього не виникло обов`язку утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку; всупереч цьому позивачем представлено суду повідомлення керуючого магазином «Копійочка», де зазначено, що ОСОБА_1 працює та перебуває на випробувальному терміні, зарплата 05.03.2024р. становить 1961,76грн; 20.03.2024р. 769,54грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік і, враховуючи відсутність у позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Беручи до уваги те, що позивач проживає разом із сином, котрий не досяг трьохрічного віку, займається його вихованням, отримує матеріальну допомогу при народженні дитини та дохід за місцем праці, відповідач живе окремо, офіційно працює та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини як самостійно пояснив у судовому засіданні в межах двох тисяч гривень, однак із свого єдиного доходу заробітної плати за місцем роботи вчителем, останній оплачує аліменти на утримання сина, несе інші витрати, підтвердження про інші доходи особи матеріали справи не містять, таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи те, що хоч і на позивача покладено більший обсяг обов`язків по утриманню сина, ніж на відповідача, що ставить сторони у нерівні умови, - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, що відповідає вимогам статті 84 СК України та, виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 4000грн, враховуючи дохід відповідач та його об`єктивну можливість таку суму сплачувати, на думку суду, є завищеним, відтак суд вважає, що із відповідача слід присудити стягувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 2000грн, що відповідатиме матеріальним можливостям відповідача та не порушуватиме право особи на достатній життєвий рівень.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому враховуючи часткове задоволення позову суд уважає за доцільне відповідно до цієї ст. 141 стягнути з відповідача половину судового збору в розмірі 605,6грн. у дохід держави.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_3 , - в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_4 , - аліменти на її утримання як дружини у розмірі по 2000грн щомісячно, починаючи із 09.02.2024 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 2000грн (дві тисячі гривень) на утримання дружини підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави розміром 605,6грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 29 березня 2024 року повного судового рішення

Суддя