РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 111540,37 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.05.2021 відповідач по справі взяв в мене в борг 2530 доларів США під 10% річних із терміном повернення 20.9.2021. Проте на момент звернення до суду відповідач суму боргу по даній розписці не повернув та не сплатив відповідний процент щодо користування коштами. За період з 20.09.2021 по 06.09.2021 пройшло 716 днів, що відповідно склало 1 рік 11 місяців та два тижні. Термін прострочення повернення коштів складає 1,96 календарних років. Із урахувань сума боргу відповідача складає: 2530х1,1 (борг за повний календарний рік за період з 20.09.2021 року по 20.09.2022 із урахувань 10% річних) = 2783 доларів США. 2783 доларів США х 1,096% (коефіцієнт, що визначає неповноту календарного року на 06.09.2023 повний рік припадає на 20.09.2023, щоб застосувати ставку 10%, а так така ставка визначена як 0,96 календарного року) = 3050,17 доларів США. Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, сума позики не повернута, тому сума боргу становить 3050,17 доларів США, що становить 111540,37 грн.

Ухвалою від 04.10.2023 відкрито провадження та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини його неявки суду невідомі. Відзиву не подав.

Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення враховуючи таке.

Судом встановлено, що 27.05.2021 відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 кошти в борг в сумі 2530 доларів під 10% річних та зобов`язався їх повернути до 20.09.2021, що підтверджується оригіналом розписки.

Відповідно до листа від 27.07.2023 ОСОБА_1 направленого з проханням повернути позичені кошти та сплатити відсотки за користування ними (а.с. 9).

Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після його укладення всі обов`язки за договором позики, у тому числі і повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів законодавства.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦКУ якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.

Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1, 2 статті 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплатити проценти, якщо інше не встановленого договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Позивач просить суд стягнути з відповідача борг в розмірі 111540,37 грн., що складає 2530х1,1 (борг за повний календарний рік за період з 20.09.2021 року по 20.09.2022 із урахувань 10% річних) = 2783 доларів США. 2783 доларів США х 1,096% (коефіцієнт, що визначає неповноту календарного року на 06.09.2023 повний рік припадає на 20.09.2023, щоб застосувати ставку 10%, а так така ставка визначена як 0,96 календарного року) = 3050,17 доларів США

Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, вважає його вірним та обґрунтованим. Відповідач заперечень не подав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного вбачається, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів, згідно з борговою розпискою, а тому у суду наявні достатні правові підстави вважати, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 борг за договором позики від 27.05.2021 в розмірі 111540 (сто одинадцять тисяч п`ятсот сорок) грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір у сумі 1115 (одна тисяча сто п`ятнадцять) грн. 40 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя