Справа № 457/469/24
провадження №2-о/457/36/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

22 березня 2024 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Василюк Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дрогобицька державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час його смерті,-

в с т а н о в и л а:

19 березня 2024 року до Трускавецького міського суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дрогобицька державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ознайомившись із матеріалами заяви, на підставі ст.ст. 185, 318 ЦПК України, суд приходить до переконання, що дану заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Оскільки нормами ЦПК України залишення без руху заяви про встановлення юридичного факту не передбачено, за аналогією закону застосуванню підлягають положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви (стаття 185 ЦПК України).

Частина 1 ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною четвертою ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Проте, у поданій заявником заяві учасниками справи зазначено заявника - ОСОБА_1 та заінтересовану особу - Дрогобицька державна нотаріальна контора Львівської області.

Суд зазначає, що заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту спільного проживання, залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Заявником вказано заінтересованою особою - Дрогобицьку державну нотаріальну контору Львівської області та не роз`яснено, які у нотаріальної контори виникають спадкові права саме на майно спадкодавця і з яких підстав вона повинна бути залучена, в розумінні ст. 294 ЦПК України. Не вказано є чи ні інші спадкоємці, які саме прийняли спадщину і які повинні бути притягнуті до участі у справі (чоловік померлої, брати, сестри заявниці, та інш.).

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Нотаріус може бути лише відповідачем в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства, як спір про право.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (заінтересованими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Суд зауважує, що за загальним правилом, орган нотаріату не може бути заінтересованою особою по справах даної категорії, оскільки до його компетенції належить посвідчення певних юридичних фактів, і він не має власного суб`єктивного законного інтересу до результату розгляду справи та ухваленого рішення, а тому рішення суду не може вплинути на його права чи обов`язки.

Так, заявниким вказано, що цей факт необхідно встановити для оформлення спадкових прав, проте заінтересованими особами в даній категорії справ є інші спадкоємці, які прийняли спадщину, а за їх відсутністю - територіальна громада.

В прохальній частині заяви позивач просить встановити факт постійного проживання гр. ОСОБА_1 на час відкриття спадщини з у зв`язку з смертю ОСОБА_1 .

Тобто, даний спір виник з приводу спадкових прав, при цьому встановлення зазначеного факту необхідне для прийняття спадщини.

Однак, позивачем не зазначено за якою саме адресою позивач просить встановити даний факт.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 42 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за № 3 від 01 березня 2013 року виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Зокрема, до таких позовів відносяться і позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Слід дійти висновку, що за правилами чинного ЦПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, а тому за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК України, повинен пред`являтися за місцем знаходження вказаного нерухомого майна, що відповідає правовій позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18.

Встановлення факту родинних відносин в конкретній ситуації безпосередньо пов`язано з правом на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно.

Відтак, суд зобов"язує позивача уточнити позовні вимоги в частині зазначення місцезнаходження майна, за яким він просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини.

Також по усьому тексту заяви допущені граматичні помилки то заявник ОСОБА_1 то ОСОБА_1 .

З огляду на вищевказане, в цій частині подана заява підлягає уточненню.

З огляду на вказане та відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України подану заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,185, 317 ЦПК України,-

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дрогобицька державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час його смерті - залишити без руху.

Вказані в ухвалі недоліки заяви заявнику слід усунути протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали у визначений в ухвалі спосіб.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, то позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: Т. В. Василюк