Справа № 385/361/24
Провадження № 2-з/385/8/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

11.03.2024 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви (особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач ОСОБА_2 ) про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

08.03.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чорний С. О., до пред`явлення позову, звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов, що вона має намір подати - про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя шляхом накладення арешту на:

- нежитлової будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , набутого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер НОМЕР_1 , видане 23.12.2015;

- земельну ділянку з кадастровим номером :50:133:0014 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2227 площею 2 га за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства;

- житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_3 , садово-городнє товариство «Світанок»;

- транспортний засіб Toyota Camry 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви покликалась на те, що вона перебувала з ОСОБА_2 в шлюбі з 17.04.2007 по 16.08.2023. Шлюб було розірвано рішенням Гайворонського районного суду від 16.08.2023 в справі № 385/1296/23. За час шлюбу подружжям було придбано майно - нежитлової будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером :50:133:0014 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2227 площею 2 га за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_3 , садово-городнє товариство «Світанок», транспортний засіб Toyota Camry 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 . На даний час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний конфлікт з приводу поділу спільно нажитого майна, так як останній не бажає ділити майно. Крім того поки заявниця перебувала за кордоном той забрав за заховав документи, що засвідчують її право власності на майно, в тому числі і на нежитлової будівлі магазину, яка не є спільною сумісною власністю, оскільки набута ОСОБА_1 в подарунок від батьків.

Зважаючи на існуючий конфлікт ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 дізнавшись про наявний судовий спір, маючи доступ до правовстановлюючих документів може пошкодити чи знищити такі або вчинити дії щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з подальшим відчуженням на користь третіх осіб, що в подальшому може значно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п.п. 4,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Судом встановлено, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2023 в справі № 385/1296/23 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був укладений 17.04.2007.

З долученої інформаційної довідки № 366672313 від 21.02.2024 Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власницею, зокрема:

- частини нежитлової будівлі магазину в АДРЕСА_1 з 29.02.2016 на підставі договору дарування частки у праві власності на нежитлову будівлю;

-земельної ділянки з кадастровим номером :50:133:0014 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.05.2013.

З долученої Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.11.2023 вбачається, що ОСОБА_2 з 28.10.2020 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2227 площею 2 га за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Як вбачається з листа № 8462 від 30.10.2023 ОСОБА_3 зверталась до ВП № 1 (м. Гайворон) з зверненням щодо вчинення ОСОБА_2 щодо неї домашнього насильства та ненадання ним документів і ключів від квартири, яке було розглянуто та на яке надано відповідь.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Отже заявниця покликається на те, що має намір подати позов про поділ майна подружжя.

Суд виходить з того, що згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Водночас згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є виплати (страхові виплати та виплати викупних сум), одержані за договорами страхування життя та здоров`я.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на:

- нежитлової будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , набутого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер НОМЕР_1 , видане 23.12.2015;

- земельну ділянку з кадастровим номером :50:133:0014 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2227 площею 2 га за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства;

- житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_3 , садово-городнє товариство «Світанок»;

- транспортний засіб Toyota Camry 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 .

Суд звертає увагу на те, що в заяві ОСОБА_1 покликається на те, що нежитлової будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є її особистою власністю та не входить до обсягу майна яке може мати статус спільного сумісного майна подружжя. Також з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що нежитлової будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 належить їй на підставі договору дарування, що відповідно до положення ст. 57 СК України є особистою власністю.

Тому, на переконання суду, враховуючи, що нежитлової будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не є предметом спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо поділу майна подружжя, в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на даний об`єкт нерухомого майна слід відмовити.

Щодо забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :50:133:0014 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд слід вказати наступне.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно така земельна ділянка належить заявниці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.05.2023, а отже придбана під час перебування в шлюбі з ОСОБА_2 , тобто може бути предметом позову про поділ майна подружжя. Водночас, виходячи з того, що на даний час титульним власником цієї земельної ділянки є саме заявниця, а отже відчужити таку інша особа, в тому числі і ОСОБА_2 , за відсутності повноважень, зокрема по довіреності, не може, суд вважає правильним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Крім того суд наголошує, що відповідно до положення ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється державним реєстратором як на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, так і на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Тобто заявниця вправі звернутись до державного реєстратора з заявою про заборону вчинення реєстраційних дій щодо належних їй об`єктів нерухомого майна та заборона вчинення реєстраційних дій реєструється державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Щодо застосування заходів забезпечення позову до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , садово-городнє товариство «Світанок» та автомобіля Toyota Camry 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 суд зазначає, що заявницею не надано доказів, тобто не доведено належності таких об`єктів їй чи ОСОБА_2 , придбання таких під час перебування в шлюбі та й взагалі існування таких об`єктів.

Відповідно суд вважає правильним відмовити в задоволення заяви про забезпечення позову щодо даних об`єктів.

Також заявниця просить забезпечити позов наклавши арешт на належну ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2227 площею 2 га за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Долучає докази належності такої ОСОБА_2 інформацію з Державного земельного кадастру, з якої також вбачається, що така земельна ділянка набута під час перебування Бардецьких в зареєстрованому шлюбі. Також дана інформація перевірена судом станом на дату вирішення заяви.

Беручи до уваги вищезазначене, вивчивши заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2227, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, предмет майбутнього позову, те, що суд повинен застосовувати найменш обтяжливий, водночас ефективний спосіб забезпечення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може призведе до ускладнення захисту прав позивача, водночас вважає, що необхідним видом забезпечення позову буде заборона відчужувати майно його власником, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

При цьому суд бере до уваги позицію ВС викладену в постанові від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Роз`яснити заявниці, що:

-відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

-згідно ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя (особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 )), - задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову заборонити відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2227 площею 2 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_2 на праві власності, номер запису про право власності 38921731.

В решті заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - протягом трьох років.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Про результати виконання даної ухвали повідомити Гайворонському районному суд Кіровоградської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН