Справа № 175/4547/21
Провадження № 2/175/1327/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бойко О.М.

за участю секретаря судового засідання Радонського М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

04 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою.

Того ж дня, автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були розподіленні до провадження судді Новік Л.М.

Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року суддя Новік Л.М. здійснила самовідвід та справа була направлена на повторний авторозподіл.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 листопада 2021 року справа була розподілена до провадження судді Бойка О.М.

Ухвалою суду від 04 січня 2022 року суддя Бойко О.М. відкрив провадження по справі у загальному позовному провадженні.

В позовних вимогах просить суд стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 61 115,06 грн., вартість виготовлення звіту в розмірі 6 000,00 грн., вартість перекладу довіреності в розмірі 400,47 грн. та пеню в розмірі 13 155,64 грн., а всього 80 711,44 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові збитки в розмірі.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 14 березня 2020 року о 13:00 годині по вул. Вишневій, 180 у с. Чумаки Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Sens» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порушення вимог Правил дорожнього руху України перед поворотом ліворуч не надав переваги у русі автомобілю «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, і допустив зіткнення та пошкодження транспортних засобів, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 175/948/20 від 12.05.2020 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АО/3057948 від 19.03.2019 року, страховик АТ «СК «ARX», термін дії - один рік, франшиза 2 000,00 грн. З метою компенсації спричинених в результаті даної ДТП збитків позивач звернувся до страховика.

15.04.2020 року позивач звернувся до АТ «СК «ARX» з письмовою заявою про страховий випадок і підготовку документів про виплату страхового відшкодування.

Позивачем було сплачено вартість виготовлення звіту про оцінку автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 7443 від 14.04.2020 року.

Згідно з Висновком експертного дослідження № 7443 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 22.04.2020 року, об`єкт оцінки - колісний транспортний засіб (КТЗ) «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , здійсненого судовим експертом Крутінь В.І., на замовлення Позивача, вартість матеріального збитку складає 123 215,98 грн.

Також, позивачем було сплачено вартість виготовлення звіту про оцінку залишків автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2221 від 12.03.2021 року.

Також, позивачем було сплачено вартість виготовлення звіту про оцінку залишків автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2221 від 12.03.2021 року.

Отже, на думку позивача, АТ «СК «ARX», повинна сплатити матеріальний збиток позивачу у розмірі 61 115,06 грн. (123 215,98 60 100,92 2 000,00 = 61 115,06). Відповідач мав провести страхове відшкодування в межах 90 (дев`яносто) днів, тобто до 15 липня 2020 року.

Відповідач по справі АТ «СК «АРКС»» надала до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги заперечувала у повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні.

Обґрунтувало позицію тим, що вважає, що оскільки автомобіль «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить не особисто позивачу, а, внаслідок реєстрації автомобіля в Литовській республіці, - нерезиденту України юридичній особі UAB «KAITIS», згідно свідоцтва про реєстрацію І631611, яке видано на території Литовської республіки, то і справа підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Також вважає, що, оскільки відповідач по справі має зареєстроване місце знаходження у м. Київ, то справа також підлягає розгляду за місцем перебування відповідача, а тому просило суд також направити справу за належною територіальною підсудністю.

Відповідач зазначає, що основною підставою для відмови у відшкодуванні майнової шкоди є сумніви у страхової компанії, що ОСОБА_1 правомірно користується транспортним засобом, а сам транспортний засіб «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить нерезиденту України юридичній особі UAB «KAITIS», яка зареєстрована у Литовській республіці знаходиться в України за передбачених законодавством підставах, зокрема митного законодавства.

Для встановлення цих обставин, відповідач на заяву про страхове відшкодування, яке було направлене до страхової компанії представником позивача адвокатом Макаренко С.С., надало відповідь про необхідність надання необхідних документів для отримання страхового відшкодування, зокрема тих, що підтверджують законність ввезення авто на територію України, законність перебування автомобіля на території України та підтвердження того, що ОСОБА_1 є законним користувачем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Оскільки на лист страхової компанії не було надано відповіді, то іншим листом АТ «СК «АРКС»» повідомило про відсутність правової можливості для прийняття вмотивованого рішення стосовно ДТП, що сталось 14.03.2020 року до моменту отримання запитуваних документів.

Після отримання останнього листа, відповідач зазначив, що позивач надав до страхової компанії: копію постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2020 року, копію перекладу свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 та довіреності на розпорядження транспортним засобом.

Також, відповідач зазначив, що зробив запит на офіційному сайті відділу реєстрації транспортних засобів в Литовській республіці, та встановив, що «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 знято з реєстрації, та його участь в дорожньому русі заборонена.

З копії довіреності наданої ОСОБА_1 від юридичної особи UAB «KAITIS», яка зареєстрована у Литовській республіці, відповідачем вбачається, що юридична особа не уповноважує ОСОБА_1 на отримання грошових коштів, в тому числі страхових відшкодувань, спричинених пошкодженням автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також, відповідач зазначає, що довіреність від 02.11.2019 року видана UAB «KAITIS» не засвідчена належним чином у відповідності до міжнародного права та законодавства України та Литовської республіки.

Відповідач додатково зазначає, що в його інтересах були здійснені адвокатські запити до Держмитслужби, про надання інформації щодо фатку ввезення автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 на територію України.

З відповідей Держмитслужби, на запити відповідача, вбачається, що автомобіль на територію України було ввезено особою Mergenov Shadurdy для особистого користування строком до 04.11.2020 року, а тому позивач ОСОБА_1 не є особою, права та законні інтереси якої порушено внаслідок участі в ДТП.

Також, страхова компанія зазначила, що надані до суду позивачем висновки експерта не є належними та допустимими, оскільки виконанні в порушення вимог до авто-товарознавчих експертиз для звернення до суду.

ОСОБА_1 звертався із скаргою до Національного Банку України на дії страхової компанії. За результатами розгляду скарги Національним Банком України не застосовувалось заходів впливу до АТ «СК «АРКС»» - акт про порушення страховиком вимог чинного законодавства в сфері надання фінансових послуг не складався.

А тому, на думку відповідача, у позивача відсутні підстави для звернення до суду із позовною заявою.

У судове засідання сторони не з`явились. Клопотань щодо відсутності не надавали. В матеріалах справи міститься заява від позивача та його представника про розгляд справи у їх відсутність.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позову.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом фактично було встановлено, що 14 березня 2020 року о 13:00 годині по вул. Вишневій, 180 у с. Чумаки Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Sens» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порушення вимог Правил дорожнього руху України перед поворотом ліворуч не надав переваги у русі автомобілю «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, і допустив зіткнення та пошкодження транспортних засобів, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 175/948/20 від 12.05.2020 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АО/3057948 від 19.03.2019 року, страховик АТ «СК «ARX», термін дії - один рік, франшиза 2 000,00 грн. З метою компенсації спричинених в результаті даної ДТП збитків позивач звернувся до страховика.

15.04.2020 року позивач звернувся до АТ «СК «ARX» з письмовою заявою про страховий випадок і підготовку документів про виплату страхового відшкодування.

Як встановлено з дослідження доказів наданих до матеріалів справи автомобіль «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить нерезиденту України юридичній особі UAB «KAITIS», згідно свідоцтва про реєстрацію І631611, яке видано на території Литовської республіки та автомобіль на територію України було ввезено особою Mergenov Shadurdy для особистого користування строком до 04.11.2020 року.

19.03.2019 року між АТ «СК «АРКС» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3057948, за яким було забезпечено ТЗ DAEWOO SENS, держаний номер AE1485BX.

16.03.2020 року через контакт-центр страховика, яким є відповідач в телефонному режимі було зареєстроване усне повідомлення про настання 14.03.2020 року по вул. Вишневій, 180, в с. Чумаки, Дніпропетровської області дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого ТЗ DAEWOO SENS, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , та ТЗ Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

19.03.2020 року засобом електронного зв?язку від ОСОБА_1 було отримано скан копію Свідоцтва про реєстрацію автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , згідно якого даний транспортний засіб зареєстрований у Литовській Республіці, його власником є нерезидент України - юридична особа UAB «KAITIS» (код 304775361), яка зареєстрована в Литовській Республіці.

14.04.2020 року ОСОБА_1 подано до АТ «СК «АРКС»» письмову Заяву про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ, в той же день представником АТ «СК «АРКС» було здійснено огляд автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , про що складено відповідний акт.

15.04.2020 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подано до АТ «СК «АРКС»» Заяву про страхове відшкодування, яке було зареєстроване за вхідним номером №15-20 від 15.04.2020 року, згідно якого страхове відшкодування за фактом пошкодження ТЗ Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , належного UAB «KAITIS», необхідно перерахувати на особистий рахунок ОСОБА_1 .

З урахуванням викладених обставин, з метою уникнення неправомірного отримання страхового відшкодування та належного врегулювання заявленого випадку, керуючись ст. 35 Закону, 19.03.2020 року відповідачем АТ «СК «АРКС»» до UAB «KAITIS» та ОСОБА_1 було направлено Листа №168/1-20/ЦВ щодо необхідності надання, відповідно до ст. ст. 35., 36 Закону, документів необхідних для отримання страхового відшкодування, а саме:

-Довіреність в разі отримання відшкодування особою, яка не є власником пошкодженого ТЗ.

-Оригінал або належно завірену копію документу, виданого органом реєстрації транспортних засобів відповідної країни, щодо чинності зазначеної в свідоцтві про реєстрацію ТЗ Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , серія НОМЕР_4 інформації, а саме (без виключень): 1) чи не був знятий з реєстрації пошкоджений транспортний засіб на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, та на дату видачі такого документу; 2) чи був допущенний пошкоджений транспортний засіб до участі в дорожньому русі на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди; 3) чи не існувало будь-яких обмежень щодо можливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди; -хто є власником пошкодженого транспортного засобу на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

-Оригінал, або належно завірену копію апостилю документу, виданого органом реєстрації транспортних засобів відповідної країни, щодо чинності зазначеної в технічному паспорті 1631611 інформації.

-Оригінал нотаріально посвідченого перекладу документу (включно з апостилем), виданого органом реєстрації транспортних засобів відповідної країни, щодо чинності зазначеної в технічному паспорті 1631611 інформації.

-Документ, що засвідчує право власності на пошкоджений ТЗ згідно законодавства України (свідоцтво про реєстрацію ТЗ, виданий відповідними органами).

-Оригінал або належно завірену копію свідоцтва про реєстрацію пошкодженого ТЗ.

-Оригінал нотаріально посвідченого перекладу свідоцтва про реєстрацію пошкодженого Т3.

-Оригінал, або належно завірену копію апостильованого документу, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, свідоцтво на право на спадщину) особою, яка не є власником пошкодженого ТЗ.

-Оригінал, нотаріально посвідченого перекладу документу (включно з апостилем), що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, свідоцтво на право на спадщину) особою, яка не є власником пошкодженого ТЗ.

-Оригінал, або належно завірену копію Витягу із судового/торгового реєстру країни реєстрації іноземної фізичної особи НОТАРІУС, що займається індивідуальною діяльністю (для підтвердження, що на даний момент діяльність фізичної особи не припинена/ліквідована), від імені якої видана довіреність.

-Оригінали нотаріально посвідченого перекладу Витягу із судового/торгового реєстру країни реєстрації іноземної фізичної особи Нотаріуса, що займається індивідуальною діяльністю (для підтвердження, що на даний момент діяльність фізичної особи не припинена/ліквідована), від імені якої видана довіреність.

-Належно завірену копію Статуту юридичної особи UAB «KAITIS» власника ТЗ Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 .

-Оригінали нотаріально посвідченого перекладу Статуту юридичної особи UAB "KAITIS" власника ТЗ Volkswagen Passat реєстраційний номер LGP569.

-Оригінал, або належно завірену копію Витягу із судового/торгового реєстру країни реєстрації іноземної юридичної особи UAB «KAITIS», що займається індивідуальною діяльністю (для підтвердження, що на даний момент діяльність юридичної особи не припинена/ліквідована), від імені якої видана довіреність.

-Оригінали нотаріально посвідченого перекладу Витягу із судового/торгового реєстру країни реєстрації іноземної юридичної особи UAB «KAITIS», що займається індивідуальною діяльністю (для підтвердження, що на даний момент діяльність фізичної особи не припинена/ліквідована), від імені якої видана довіреність.

-Оригінал або належно завірену копію Наказу (рішення тощо), щодо призначення керівника юридичної особи UAB «KAITIS» (для підтвердження повноважень щодо видачі довіреності).

-Оригінали нотаріально посвідченого перекладу Наказу (рішення тощо), щодо призначення керівника юридичної особи UAB «KAITIS» (для підтвердження повноважень щодо видачі довіреності).

-Оригінали або належно завірені копії паспорту та номер платника податку директора (вказати ПБ підписанта за довіреністю для підтвердження повноважень щодо видачі довіреності).

-Оригінали нотаріально посвідченого перекладу паспорту та індивідуального коду (вказати ПІБ підписанта за довіреністю для підтвердження повноважень щодо видачі довіреності).

Оскільки на лист страхової компанії не було надано відповіді, то іншим листом АТ «СК «АРКС»» від 13.05.2020 року повідомило про відсутність правової можливості для прийняття вмотивованого рішення стосовно ДТП, що сталось 14.03.2020 року до моменту отримання запитуваних документів.

Після отримання останнього листа, відповідач зазначив, що позивач надав до страхової компанії: копію постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2020 року, копію перекладу свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 та довіреності на розпорядження транспортним засобом.

Тобто, можна зробити висновок, що відповідач не ухилявся від відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, проте, враховуючи особливий статус автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , належного UAB «KAITIS», вважав за необхідно переконатись у законності володіння цим авто у позивача та правової підстави для знаходження цього авто в Україні.

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно абз. 1 п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Згідно з п.1.3. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір відшкодування страховиком шкоди (збитків), завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); шкодою, заподіяною майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду (пункт 32.4 статті 32); шкодою, пов`язаною із втратою товарної вартості транспортного засобу (пункт 32.7 статті 32); сумою франшизи, розрахованою за правилами пункту 12.1 статті 12.

За змістом ст. 29, п. 32.7 ст. 32 вказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Згідно з п.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він у визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і зазначеним відновлювальним ремонтом згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відповідні роз`яснення містяться і в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Так приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що він користується транспортирним засобом на підстав доручення, а тому має право на отримання страхового відшкодування.

Разом з тим, у розумінні ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач не є потерпілим, оскільки не є власником транспортного засобу, що був пошкоджений під час ДТП.

Відповідно до п. б) ч. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви для отримання страхового відшкодування додаються: документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником.

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Згідно ст. 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Частиною 2 статті 238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

У копії довіреності від 02.11.2019 року (а.с.70-71), яка є майже нечитаємою, зазначено, що ОСОБА_5 може керувати и користуватись автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , який належить UAB «KAITIS» на основі реєстраційного свідоцтва, піклуватись про автівку бути представником «частина тексту нечитаєма», в страхових компаніях, з правом передоручення, зняття з обліку «частина тексту не читаєма». На копії є печатка та підпис якоїсь особи. Довіреність видана начеб то UAB «KAITIS», проте не вказано ким саме, та чи є ця довіреність виданою уповноваженою особою.

Копію довіреності надав відповідач, яку він отримав від позивача. Так, під час розгляду справи, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що довіреність видана уповноваженою особою та така особа має повноваження на видачу довіреностей. Також по тексту довіреності не вбачається про можливість звернення позивачем від імені компанії до суду, а позовна заява підписана не власником транспортного засобу

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Надаючи оцінку наданим доказам, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять будь яких документів, які б дали змогу зробити достовірний висновок щодо правовідносин, їх характер, в яких перебувають сторони.

Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, суд не може покласти в основу рішення твердження позивача про те, що він є потерпілим (власником транспортного засобі) в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та йому має бути виплачене страхове відшкодування.

Також слід зауважити, що долучений документ стосовно представництва має ознаки правочину, що вчинений на території Литовської Республіки, однак не може розглядатися як такий, що приймається на території України. Для визнання на території України документу, що складений на території Литовської Республіки, він має відповідати вимогам ст. 13 Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 20.11.1994 р. Документ, що визначає надання представнику права на отримання відшкодування може також посвідчуватись нотаріально у відповідності до Закону України «Про нотаріат».

Як вбачається із матеріалів справи, позивач подавав до АТ «СК «АРКС»» довіреність, яка видана у місті Каунас Литовської Республіки власником транспортного засобу автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 - компанією UAB «KAITIS», що підписана певною особою та скріплена печаткою. Разом з тим, належної процедури легалізації у Литовській Республіці вказана довіреність не пройшла.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про міжнародне приватне право», порядок видачі, строк дії, припинення та правові наслідки припинення довіреності визначаються правом держави, у якій видана довіреність.

Згідно статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 2 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, вчиненої в Гаазі 05.10.1961 року (набула чинності для України 22.12.2003 року на підставі Закону від 10.01.2002 № 2933-III «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів»), (далі Гаазька Конвенція 1961 року) кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території.

Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Відповідно до статті 3 Гаазької конвенції 1961 року, єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Відповідно до статті 4 Гаазької конвенції 1961 року, передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції. Однак апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою.

Відповідно до статті 5 Гаазької конвенції 1961 року, апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

Відповідно до статті 6 Гаазької конвенції 1961 року, кожна Договірна держава призначає, зазначаючи їхні офіційні функції, ті органи, яким надаються повноваження на проставлення апостиля, згаданого в частині першій статті 3.

Довіреність, що була надана позивачем відповідачу у справі складена не судом і не офіційною особою в межах їх компетенції, а директором компанії UAB «KAITIS». Тому правосуб`єктність юридичної особи компанії UAB «KAITIS» за законом Литовської Республіки та повноваження особи, що видала довіреність на представництво компанії UAB «KAITIS» та видачу зазначеної довіреності потребували відповідного офіційного підтвердження.

Тобто, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 належить юридичній особі UAB «KAITIS», що зареєстрована в Литовській республіці та ввезена на територію України нерезидентом України, громадянином Vergenov Shadurdy для особистого користування.

Позивачем ОСОБА_1 не надано жодних доказів правомірності користування ним зазначеним автомобілем, не надано документів, які надають право на отримання від АТ «СК «АРКС»» страхового відшкодування за фактом пошкодження автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані до неї докази та посилання на докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Отже, на підставі вищезазначеного, та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 82, 89, 95, 229, 258-259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бойко О.М.