У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.

за участю секретаря Омелько Г.Т.,

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

третьої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 22.09.2016 в цивільній справі №760/22771/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок ДТП задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 153 572,44 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди, судовий збір у розмірі 2753,72 грн.

14.11.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд зазначеного вище заочного рішення суду з клопотання про поновлення строків на подання заяви про перегляд заочного рішення.

У заяві зазначає, що 07.06.2023, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо про наявність заочного рішення суду від 22 вересня 2016 року, після чого 06 листопада 2023 року він ознайомився з матеріалами справи та отримав копію рішення.

Зазначає, що позивачем було зазначено невірну адресу місця його проживання та інформація щодо адреси місця його проживання була взята позивачем за основу з усних слів Відповідача під час ДТП у 2014 році. Станом на 2014 року (період, коли була ДТП) він перебував тимчасово за адресою: АДРЕСА_1 . Однак зазначена адреса не є належним чином зареєстрованою або тимчасовою адресою його місця проживання, Так, починаючи з 2015 року він взагалі там і не проживав, як і не проживав взагалі на території Солом?янського району міста Києва. Вказує, що він є іноземним громадянином, тимчасовим та постійним проживанням якого не була держава України на момент подання як позовної заяви по даній справі, так адже лише у 2023 році отримав дозвіл на імміграцію в Україну і до 2023 року лише періодично перебував на території України. Таким чином, він не знав у 2015 році про подання позивачем позовної заяви до суду та був позбавлений можливості отримання процесуальних документів по справі, зокрема, і копії заочного рішення суду, можливість захисту своїх прав.

Обгрунтовуючи підстави перегляду заочного рішення, також вказує, що судом при ухваленні рішення не досліджено питання щодо наявності обов`язкової цивільно-правової відповідальності у позивача та пред`явлення позивачем вимог до страхової компанії; не досліджено достовірність звіту та правильність розрахунків за ним.

Враховуючи вищенаведене, просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та переглянути заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року у справі №760/22771/15-ц.

У судовому засідання представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заяву про перегляд заочного рішення підтримав, просив задовольнити. Пояснення надав аналогічні, викладеним у заяві про перегляд заочного рішення.

Представник третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечувала з огляду на необґрунтованість на те підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

В обґрунтування щодо поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення сторона відповідача зазначає, що заочне рішення суду від 22.09.2016 відповідач не отримував. Про його існування він дізнався лише 07.06.2023, після отримання інформації від виконавчої служби, після чого 06 листопада 2023 року ознайомився з матеріалами справи та отримав копію заочного рішення.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок ДТП задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 153 572,44 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди, судовий збір у розмірі 2753,72 грн.

Встановлено, що заочне рішення в справі було ухвалене судом 22 вересня 2016 року за відсутності відповідача.

З матеріалів цивільної справи № 760/22771/15-ц вбачається, що провадження по справі було відкрито відповідно до ч.6 ст. 110 ЦПК України (в редакції на станом на момент відкриття провадження), якою передбачено, що позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем завдання шкоди.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками та судову повістку на 23.02.2016, за адресою його місця проживання, зазначеною у позовній заяві.

На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, який направлявся відповідачу з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

У судове засідання 23.02.2016 учасники судового розгляду не з`явились.

23.02.2016 судом в порядку ч.3 ст.122 ЦПК України (в редакції на станом на момент здійснення запиту) було здійснено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у м.Києві щодо надання інформації про місце реєстрації відповідача.

Згідно відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у м.Києві, яка надійшла до суду 12.03.2016, відповідач зареєстрованим у м.Києві не значиться.

Судова повістка на 23.03.2016, направлена відповідачу, повернулась до суду відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

У судове засідання 23.03.2016 учасники судового розгляду не з`явились.

Судова повістка на 30.08.2016, направлена відповідачу, повернулась до суду відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, повідомленням про виклик відповідача до суду на 30.08.2016 було здійснено шляхом публікації оголошення в газеті "Урядовий кур`єр".

У судове засідання 30.08.2016 учасники судового розгляду не з`явились.

Судова повістка на 22.09.2016, направлена відповідачу, повернулась до суду відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, повідомленням про виклик відповідача до суду на 22.09.2016 було здійснено шляхом публікації оголошення в газеті "Урядовий кур`єр".

У судове засідання 22.09.2016 учасники судового розгляду не з`явились.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, судом було вжито всі необхідні заходи щодо забезпечення належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, а саме, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, а також повідомленням про виклик до суду через оголошення в газету "Урядовий кур`єр".

Вищенаведені обставини свідчать про виконання судом вимог закону щодо належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи.

При цьому, ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву.

Окрім того, суд звертає увагу, що звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення, доказів, які слугують на користь відповідача та мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які не було подано на час розгляду справи по суті, зокрема на спростування висновків суду, заявником не надано.

Відтак, вбачається, що заявник будь-яких передбачених законом підстав для перегляду заочного рішення з наданням відповідних доказів на підтвердження таких обставин, в заяві не навів. Вказані заявником обставини, ґрунтуються суто на його непогодженні з ухваленим рішенням, а відтак, не можуть бути підставами для перегляду заочного рішення в розумінні вимог ст. 285 ЦПК України.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи ці обставини та викладене вище, встановлену законом обов`язковість судових рішень, сторони є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх інтересів державою.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 280, 284-288 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 22.09.2016 в цивільній справі №760/22771/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок ДТП - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А.Усатова