Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/158/24
провадження №2-з/624/2/24
УХВАЛА

іменем України

смт. Кегичівка 08 березня 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючого судді Куст Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову,

найменування (ім`я) сторін:

позивач: акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк»),

представник позивача: Теленик Олександра Андріївна,

відповідач: ОСОБА_1 ,

суть вимог: про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь відповідача достроково заборгованість за Заявою-Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-95401732 від 02 липня 2021 року у розмірі 217553,05 грн та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Разом з позовною заявою позивача подана заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

В обґрунтування заяви зазначається, що02 липня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено у формі електронного документу з використанням електронного цифрового підпису Заяву-82-95401732, за яким Кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 158082,61 грн строком на 72 місяці, розмір процентної ставки за кредитом склав 36,90% річних.

Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не в повній мірі здійснював щомісячне погашення кредитної заборгованості згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом.

Відповідачу було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором за вих. № 114/5-298188 від 08 січня 2024 року, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів.

Станом на 08 січня 2024 року заборгованість позичальника перед банком за Заявою-Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-95401732 від 02 липня 2021 року складає 217553,05 грн.

Згідно Інформаційної довідки від 19 лютого 2024 року № 570826969 з ДРРП на нерухоме майно та реєстру прав власності нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкту нерухомого майна за ОСОБА_1 зареєстрований житловий будинок, що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності.

Таким чином, з огляду на те, що заявлені вимоги мають значний розмір та враховуючи відсутність належного виконання зобов`язання, в тому числі після пред`явлення досудових вимог та позову заявлений спосіб забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, на думку позивача є адекватним способом запобіганню можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, та недопущення відчуження цього майна під час розгляду справи та з метою приховання та унеможливлення його реалізації в тому числі через органи ДВС у випадку ухвалення рішення на користь позивача та звернення до відповідних органів із виконавчими документами

Крім того, зазначено, що застосуванні заходів зустрічного забезпечення є недоцільним.

У відповідності з положеннями ст. 152, 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суддя, розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

За приписами ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Одними із видів забезпечення позову відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, що визначено ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як убачається з заяви про забезпечення позову, АТ «Райффайзен Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 217553,05 грн.

Вирішуючи питання щодо застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно, суддя приходить висновку, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості, проте наявність існуючої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання постановленого рішення суду по суті спору та необхідність забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях представника позивача, оскільки на час розгляду заяви така необхідність не підтверджена належними та допустимим доказами.

В порушення положень ст. 12, 81 ЦПК України щодо розподілу тягаря доказування, представником товариства не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення. Докази того, що існує реальна загроза невиконання рішення суду та наявності намірів ОСОБА_1 чинити перешкоди у виконанні рішення суду по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до заяви про забезпечення позову не додано.

Слід зазначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, оскільки останній, отримавши позов, може вжити заходів щодо відчуження належного йому майна та уникнути таким чином відповідальності щодо сплати заборгованості та не виконати кредитні зобов`язання, зважаючи в тому числі і на те, що на підтвердження вказаних обставин заявником до заяви не долучено будь-яких доказів, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, суддею звертається увага і на те, що заява не містить відомостей щодо вартості об`єкт нерухомого майна, на яке представник позивача просить накласти арешт.

Вказані обставини, в тому числі, позбавляють суд і можливості визначити співмірність виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, зокрема співмірність ціни позову із вартістю майна, як того вимагають положення ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суддя приходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст. 149, 153, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову у цивільній справі №624/158/24 за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду або через Кегичівський районний суд Харківської області відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М. Куст