головуючий у суді І інстанції Лужецької О.Р.
провадження № 22-ц/824/2920/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича - адвоката Ярошенка Дмитра Валерійовича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року

за заявою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича, подану представником Ярошенком Дмитром Валерійовичем про ухвалення додаткового рішення

у справі за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мілоцький Олег Леонідович, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на дії приватного виконавця, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Дарницького районного суду м Києва перебувала цивільна справа за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мілоцький О.Л., АТ «УкрСиббанк» на дії приватного виконавця.

У судовому засіданні, призначеному на 05 вересня 2023 року, представником скаржників - адвокатом Фадєєвою Н.І. заявлене клопотання про залишення скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії приватного виконавця без розгляду.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києві від 05 вересня 2023 року скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мілоцький О.Л., АТ «УкрСиббанк» на дії приватного виконавця залишено без розгляду.

12 вересня 2023 року від представника приватного виконавця Мілоцького О.Л. - Ярошенка Д.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що у своїй скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилалися на те, що приватним виконавцем не знято арешт з майна скаржників за зверненням, яке було отримано приватним виконавцем 19 червня 2023 року. Заперечуючи проти скарги, приватний виконавець зазначав, що скаржниками до заяви про зняття арешту не було додано документів, що підтверджують обставини для зняття арештів. Під час розгляду скарги представником скаржників було подано заяву про зняття арешту, до якої було додано належним чином звірену копію ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року. За результатом розгляду даної заяви, приватним виконавцем було знято арешти з майна. У подальшому представником скаржників було подано заяву про залишення скарги без розгляду.

Заявник вказує, що скарга на дії приватного виконавця була залишена без розгляду скаржником через її необґрунтованість та безпідставність, оскільки після належно складеного звернення представником скаржників, приватним виконавцем обтяження, накладені в межах виконавчого провадження, були припинені.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не доведено факт понесення витрат пов`язаних з розглядом справи, саме внаслідок необґрунтованих дій скаржників

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького О.Л. - адвокат Ярошенко Д.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що судом першої інстанції фактично ототожнене поняття «зловживання процесуальними правами» з поданням скаржником «необґрунтованої скарги».

Апелянт вказує, що подання стороною скарги та прийняття її судом до розгляду потребує відповідної підготовки зі сторони приватного виконавця, зокрема: вивчення скарги, її мотивів і доводів, збір доказів, підготовка заперечень на скаргу, участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Тобто в незалежності від того, буде розглянута скарга по суті, чи скаржником в подальшому буде подана заява про залишення її без розгляду, приватним виконавцем, в будь-якому випадку потрібно вчинити комплекс дій для підготовки до її розгляду та участі в судовому засіданні, що в свою чергу тягне за собою необхідність звернення до адвоката за отриманням правової допомоги та, як наслідок, понесення судових витрат.

Відмова у стягненні судових витрат при залишенні очевидно необґрунтованої позовної заяви або скарги без розгляду, позбавляє права іншого учасника на відшкодування судових витрат, який добросовісно реагував на відкриття судового провадження поданням своїх заперечень або відзиву, поніс судові витрати, оскільки, у цьому випадку, мав необхідність у зверненні за правничою допомогою до адвоката, а відтак мав законне очікування на відшкодування вказаних витрат у випадку відмови у задоволенні скарги.

Скаржник вказує, що, враховуючи те, що скарга на дії приватного виконавця є очевидно необґрунтованою, та була залишена скаржником без розгляду саме з цих підстав, то висновок суду про відмову у задоволенні заяви приватного виконавця про стягнення судових витрат є безпідставним та необґрунтованим.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького О.Л. - адвокат Ярошенко Д.В. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення скарги на дії приватного виконавця без розгляду на підставі заяви скаржників - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право скаржника. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Частиною 5 статі 142 ЦПК України визначено, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (частина 6 статті 142 ЦПК України).

Таким чином, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов у вказаній редакції ЦПК України, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача (у цьому випадку скаржника).

Таким чином, необхідною умовою для застосування частини 5 статті 142 ЦПК України у разі залишення позову (скарги) без розгляду є доведення факту вчинення скаржником необґрунтованих дій.

Саме по собі звернення зі скаргою до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, яке передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат приватному виконавцю необхідно довести, а суду встановити, які саме дії скаржника при зверненні до суду чи під час розгляду скарги є необґрунтованими та у чому вони виражені.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

При цьому процесуальним законом не визначено поняття необґрунтованих дій сторони.

Пунктом 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

У постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц викладено висновок про те, що саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення представник приватного виконавця посилається на те, що підставою для залишення скарги без розгляду було те, що приватним виконавцем були зняті арешти з майна боржника ОСОБА_2 після подання представником скаржників нового звернення до приватного виконавця з доданням до такого документів, що підтверджують обставини для зняття арешту.

Скаржники звернулися до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця, оскільки вважали, що їх право порушене.

Звернення до суду зі скаргою є суб`єктивним правом сторони виконавчого провадження, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, статтею 447 ЦПК України, та безумовним правом на доступ до правосуддя незалежно від обґрунтованості вимог скарги, яка встановлюється за наслідками розгляду такої скарги.

Приватним виконавцем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що скаржниками допущено необґрунтовані дії, шляхом подання завідомо безпідставної скарги.

Звернення до суду зі скаргою та подальше залишення такої скарги без розгляду за заявою скаржника саме по собі не може розцінюватися як умисне вчинення необґрунтованих дії.

За змістом частини 9 статті 141 ЦПК України суд має право покласти на сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору лише у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Оскільки такі факти представником приватного виконавця у заяві про ухвалення додаткового рішення не підтверджені, а судом першої інстанції вони не встановлені, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відмову у задоволенні заяви приватного виконавця про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом скарги.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича - адвоката Ярошенка Дмитра Валерійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 02 квітня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська