Справа № 289/560/24
Номер провадження 2/289/408/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору Коростишівської окружної прокуратури, Служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області, ОСОБА_4 , про визнання права власності та визначення частки власності у спільному сумісному майні подружжя з відступленням від рівності долей,

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду Житомирської області надійшли матеріали зазначеної позовної заяви про визнання права власності та визначення частки власності у спільному сумісному майні подружжя з відступленням від рівності долей.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2024 головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю Кириленка О.О.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 07.03.2024 року було задоволено самовідвід судді Кириленка О.О. по вказаній справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2024 головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю Мельника О.В.

Дослідивши матеріали зазначеної позовної заяви, головуючий суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно відомостей з автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3», на розгляді слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області Мельника О.В. перебувало клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Медведчук О.В. про арешт майна у кримінальному провадженні №0000157 від 15.07.2023 року (справа № 289/1695/23, провадження 1-кс/289/317/23).

Ухвалою слідчого судді від 27.09.2023 клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області Медведчук О.В. в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000157 від 15.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна задоволено.

Накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_3 , а саме: частка розміром 1/1 квартири, яка розташована по АДРЕСА_1 реєстраційний номер 250, загальною площею 43,9 квадратних метри, вартістю 144870 гривень, шляхом заборони на відчуження та розпорядження ним.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 та матеріалів справи №289/1695/23 - вони є взаємопов`язані, предметом дослідження є одні і ті ж самі обставини щодо однієї й тієї ж особи, а тому суддя вважає, що не може брати участь в розгляді цивільної справи №289/560/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про визнання права власності та визначення частки власності у спільному сумісному майні подружжя з відступленням від рівності долей, до подачі позовної заяви, оскільки наведене може викликати обґрунтований сумнів у неупередженості судді при розгляді справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

ЄСПЛ також неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі «Білуха проти України», «Бочан проти України», «Газета Україна-центр проти України» та ін.)

ЄСПЛ наголосив на тому, що «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись». Тому кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи. Існування процедур для забезпечення безсторонності у національному законодавстві, а саме, правил, що регулюють відсторонення суддів, є важливим фактором (справа «Мікаллеф проти Мальти»). Такі правила демонструють спробу законодавства усунути всі сумніви стосовно неупередженості судді або суду у справі, і створити спробу забезпечити безсторонність шляхом ліквідації причин таких сумнівів. Більш того, для забезпечення безсторонності законодавство спрямоване на усунення будь-яких проявів неупередженості і таким чином сприяє довірі суспільства до суду (справа «Межнаріч проти Хорватії»).

Консультативна рада європейських суддів у п. 12 Висновку №1 (2001) наголошує, що судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Сумніви в незалежності відсутні, коли у об`єктивного спостерігача не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається (рішення ЄСПЛ у справі «Кларк проти Сполученого Королівства»). Навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілдт проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»). Кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві (справи «Мікаллеф проти Мальти», «Межнаріч проти Хорватії»).

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином, враховуючи те, що будь-яке рішення, яке буде ухвалено судом під головуванням судді Мельника О.В. по даній справі, може викликати в учасників справи сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою уникнення таких сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Мельника О.В. під час розгляду даної справи, останній у відповідності до вимог ст. 39 ЦПК України заявляє самовідвід.

Керуючись ст. ст. 14, 36-41, 43, 183, 260-261 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити самовідвід судді Мельника О.В. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору Коростишівської окружної прокуратури, Служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області, ОСОБА_4 , про визнання права власності та визначення частки власності у спільному сумісному майні подружжя з відступленням від рівності долей (справа №289/560/24, провадження №2/289/408/24).

Передати справу до канцелярії Радомишльського районного суду Житомирської області для передачі її іншому судді в порядку автоматизованого розподілу згідно ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню на підлягає.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК