Справа №359/9546/23
Провадження №2/359/567/2024
УХВАЛА

1 квітня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представ-ника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Карась», ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкий Вадим Володимирович, державний реєстратор виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Руденко Аліна Леонідівна, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації цих об`єктів нерухомого майна в Державному земельному кадастрі, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. Представник позивача ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що його довірителем пред`явлений позов про скасування державної реєстрації за ОСОБА_5 права власності на земельні ділянки площею 0,0837 га з кадастровим номером :04:002:2325, площею 0,0793 га з кадастровим номером :04:002:2326 та площею 0,077 га з кадастровим номером :04:002: 2327. Відповідач може відчужити ці об`єкти нерухомого майна у власність інших осіб. Крім того, на земельних ділянках будуються об`єкти нерухомого майна. Ці обставини свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно утруднить захист прав позивача. Тому представник позивача ОСОБА_4 просить накласти арешт на земельні ділянки площею 0,0837 га з кадастровим номером :04:002:2325, площею 0,0793 га з кадастровим номером :04:002:2326 та площею 0,077 га з кадастро-вим номером :04:002:2327; заборонити ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на будівництво об`єктів нерухомого майна на вказаних земельних ділянках; а також заборонити державним реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на державну реєстрацію права власності на об`єкти незавершеного будівниц-тва та інші об`єкти нерухомого майна, зведені на спірних земельних ділянках.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтриму-ють заяву та наполягають на її задоволенні.

1.3. Представник відповідача ОСОБА_6 заперечує проти задоволення заяви та посилається на відсутність ризику відчуження її довірителем земельних ділянок у власність інших осіб. Крім того, заборона ОСОБА_5 здійснювати будівництво об`єктів нерухомого майна є недопустимим втручанням в його діяльність. Тому представ-ник відповідача ОСОБА_6 просить суд відмовити у задоволенні заяви.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних відносин.

2.1. У вересні 2023 року ОСОБА_1 пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.2-11), в якому він просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на його користь земельну ділянку площею 0,24 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 жовтня 2023 року (а.с.56-57) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. В ході підготовчого провадження представник позивача ОСОБА_4 подала заяву про часткову зміну предмета позову (а.с.159-163): просить визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на землю серії КВ №106671, виданий 31 березня 2000 року СФГ «Карась»; визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 8 серпня 2023 року між СФГ «Карась» та ОСОБА_5 ; скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_5 право власності на земельні ділянки площею 0,0837 га з кадастровим номером :04:002:2325, площею 0,0793 га з кадастровим номером :04:002:2326 та площею 0,077 га з кадастровим номером :04:002: 2327; скасувати державну реєстрацію вказаних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі; а також витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,24 га по АДРЕСА_1 в ГО СТ «Калина» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 1 квітня 2024 року (а.с.202), було прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_4 про часткову зміну предмета позову. Судовий розгляд цивільної справи продовжено в межах змінених позовних вимог.

2.5. Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

3.1. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

3.2. Згідно з п.1, п.2 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладен-ням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; а також забороною вчиняти певні дії. Водночас, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

3.3. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

3.4. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 та ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

3.5. Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

3.6. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

а. щодо вжиття заходів забезпечення позову.

4.1. Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №603 від 1 квітня 2024 року (а.с.165-168) вбачається, що право власності на земельні ділянки площею 0,0837 га з кадастровим номером :04:002:2325, площею 0,0793 га з кадастровим номером :04:002:2326 та площею 0,077 га з кадастровим номером :04:002:2327 було зареєстровано за ОСОБА_5 . Відомості про державну реєстрацію обтяжень цих об`єктів нерухомого майна відсутні. Тому ОСОБА_5 може в будь-який час відчужити спірні земельні ділянки у власність інших осіб. Ця обставина істотно утруднить захист права позивача, адже ОСОБА_1 буде змушений додатково звертатись до суду з новими позовами про оспорювання дійсності договорів відчуження земельних ділянок.

4.2. Зі змісту резолютивної частини заяви про часткову зміну предмета позову (а.с.162-163) вбачається, що земельні ділянки площею 0,0837 га з кадастровим номером :04:002:2325, площею 0,0793 га з кадастровим номером :04:002: 2326 та площею 0,077 га з кадастровим номером :04:002:2327 є предметом спору, що виник між позивачем та ОСОБА_5 . Ця обставина свідчить про те, що заходи забезпечення позову, обрані представником позивача ОСОБА_4 , є співмірними та відповідають змісту заявлених позовних вимог.

4.3. Очевидно, що застосування обтяжень відносно земельних ділянокпризведе до втручання держави у право ОСОБА_5 на мирне володіння його майном. Однак таке втручання є не тільки виправданим, але й необхідним, оскільки воно спрямовано не тільки на забезпечення цивільного судочинства, а також на запобігання виникнення нових спорів з іншими особами, які можуть придбати земельні ділянки. Вказані цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами відповідача. Крім того, застосування обтяжень до земельних ділянок полягає у позбавленні ОСОБА_5 можливості лише відчужити вказані об`єкти нерухомого майна, а не володіти ними. Ці обставини свідчать про те, що застосування обтяжень відносно земельних ділянок не призведе до жодних негативних наслідків для відповідача. Вжиття заходів забезпечення позову сприятиме захисту права на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не порушить гарантії, передбачені п.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

4.4. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення позову належить накласти арешт на земельні ділянки площею 0,0837 га з кадастровим номером :04:002: 2325, площею 0,0793 га з кадастровим номером :04:002:2326 та площею 0,077 га з кадастровим номером :04:002:2327, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 . Крім того, з копій фотографій (а.с.198-200) вбачається, що на вказаних земельних ділянках розпочато будівництво об`єктів нерухомого майна. Продов-ження будівництва також істотно утруднить відновлення права позивача, оскільки ОСОБА_1 буде змушений додатково звертатись до суду з позовами про усунення перешкод у користування його земельною ділянкою шляхом демонтажу збудованих на ній будівель та споруд. Тому з метою запобігання ризику настання таких обставин слід заборонити ОСОБА_5 вчиняти дії, спрямовані на будівництво об`єктів нерухомого майна на арештованих земельних ділянках.

4.5. Водночас, чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено забезпечення позову шляхом застосування до невизначеної кількості невідомих осіб, які не беруть участь у розгляді цивільної справи, заборони вчиняти дії. Вжиття цього заходу забезпечення позову прямо суперечить ст.150 ЦПК України. Крім того, будівництво, що здійснюється на спірних земельних ділянках, перебуває лише в початковому стані. Заборона відповідачу продовжувати будівництво виключає можливість зведення об`єктів будівництва до стану незавершеного будівництва у розумінні ч.4 ст.331 ЦК України. Тому потреба у забороні державним реєстраторам вчиняти дії щодо об`єктів незавершеного будівництва і, тим більше об`єктів нерухомого майна, зведених ОСОБА_5 , відсутня.

4.6. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для вжиття інших заходів забезпечення позову. Тому у задоволенні заяви, поданої представником позивача ОСОБА_4 , в частині інших вимог слід відмовити.

б. щодо вжиття заходів зустрічного забезпечення.

4.7. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представник відповідача ОСОБА_6 не подала жодного доказу на підтвердження того, що вжиті судом заходи забезпечення позову спричинять збитки ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_1 є громадянином України та постійно проживає на території України. В його власності перебуває рухоме та нерухоме майно. Ці обставини свідчать про відсутність ризику невідшкодування збитків, заподіяних відповідачу вжиттям заходів забезпечення позову.

4.8. З огляду на це суд вважає, що підстави для вжиття заходів зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельні ділянки площею 0,0837 га з кадастровим номером :04:002:2325, площею 0,0793 га з кадастровим номером :04:002: 2326 та площею 0,077 га з кадастровим номером :04:002:2327, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 .

Заборонити ОСОБА_5 вчиняти дії, спрямовані на будівництво об`єктів нерухомого майна на земельних ділянках площею 0,0837 га з кадастровим номером :04:002:2325, площею 0,0793 га з кадастровим номером :04:002:2326 та площею 0,077 га з кадастровим номером :04:002: 2327.

У задоволенні заяви в частині вимог про вжиття інших заходів забезпечення позову відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає в кв. АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає в кв. АДРЕСА_3 .

Повний текст ухвали суду складений 2 квітня 2024 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Водночас, оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець