Справа № 493/17/24
Провадження № 2/493/140/24
11 березня 2024 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі
ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняв залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
03 січня 2024 АТ «Універсал Банк» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
12.08.2019 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій відповідач просила відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, шляхом застосування цифрового власноручного підпису.
АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зареєстрував та відкрив поточний рахунок, встановивши ліміт використання кредиту.
Після підписання Заяви відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів.
Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, Відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами.
Представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
В судове засідання, яке було призначено на 23.01.2024 року відповідач не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки.
В судове засідання, яке було призначено на 12.02.2024 року відповідач не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, який надсилався за місцем проживання відповідача, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , повернувся на адресу суду 06.02.2024 року з довідкою Укрпошти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». А конверт з судовою повісткою про її виклик до суду на 12.02.2024 року, який надсилався за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , повернувся на адресу суду 06.02.2024 року з довідкою Укрпошти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
В судові засідання, що були призначені на 22.02.2024 року, 01.03.2024 року та 11.03.2024 року відповідач, не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена шляхом оголошення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області.
У зв`язку з неявкою відповідача в судові засідання та не повідомленням про поважні причини такої неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судові засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до копії Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, яка підписана відповідачем 12.08.2019 року, ОСОБА_1 звернулася до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»з проханням відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.
Відповідач у Заяві просила вважати її власноручний підпис або його аналоги (у тому числі електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті їй в банку. Вона засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її даних згідно з договором. Також нею визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Вона підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (пункт 6, 7 Заяви).
Своїм підписом на Анкеті-Заяві відповідач беззастережно підтвердила, що на момент укладення відповідного Договору вона ознайомилася та погоджується з умовами Договору, зокрема Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Тарифами, встановленим в Договорі порядком нарахування платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 цієї статті).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 цієї статті).
Ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ч. 1 ст. 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно абз. 3 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15.11.2016 року у разі укладення за бажанням споживача договору про споживчий кредит з використанням дистанційних каналів комунікації така інформація на паперовому чи іншому носії інформації тривалого використання надається споживачу за його зверненням після укладення договору. На вимогу споживача кредитодавець зобов`язаний безоплатно надати йому копію проекту договору про споживчий кредит у паперовому або електронному вигляді (за вибором споживача) (ч. 9 цієї статті).
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача.
Положеннями ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено право споживача на відмову від договору про споживчий кредит.
Так, ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України, ст. 36 ГПК України та ст. 79 КАС України.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч. 1 ст. 611 ЦК України.
Враховуючи вищевикладене та те, що станом на 12.11.2023 року ОСОБА_1 не сплатила заборгованість за кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 12.08.2019 року підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, позивач, на підтвердження своїх позовних вимог, до позову додав копії Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту для споживача та Паспорту споживчого кредиту, які не підписані відповідачем.
Ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, визначено що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Отже, враховуючи вищезазначені норми ЦПК України, суд не приймає копії Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту для споживача та Паспорту споживчого кредиту за належні та достовірні докази, оскільки вони не підписані відповідачем та матеріали справи не містять підтверджень, що саме із зазначеними документами відповідач ознайомилася і погодилася, підписуючи Анкету - заяву від 12.08.2019 року.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684 грн., який Банк просить стягнути з відповідача на свою користь.
На підставі викладеного, керуючись ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. ст. 9, 14, 15 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. ст. 207, 526, 610-612, 626, 628, 629, 639, 640, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 77-79, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СУДДЯ