Справа № 454/4978/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Сокаль в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Шахта "Надія" про стягнення моральної шкоди завданої професійним захворюванням-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ПАТ "Шахта "Надія", у позовній заяві вказав, що 02.10.1985р. був прийнятий на роботу підземним прохідником 5 розряду на шахту №9 «Великомостівська».

22.07.1998р. звільнений з роботи по ініціативі працівника.

29.09.1998р. прийнятий прохідником 5 розряду на ДВАТ «Шахта №9 «Великомостівська».

22.04.2004р. звільнений з роботи.

15.06.2004р. прийнятий на роботу підземним прохідником 5 розряду на ДВАТ «Шахта Надія».

19.10.2005р. звільнений з роботи 06.01.2006р. прийнятий на роботу прохідником підземним 5 розряду на шахту «Зарічна» ДП «Львіввугілля».

22.02.2007р. звільнений з роботи за власним бажанням.

15.05.2007р. прийнятий па роботу підземним прохідником 5 розряду на ДВАТ шахта «Надія».

15.08.2008р. звільнений по ініціативі працівника.

У зв`язку з тривалою роботою в особливо шкідливих та тяжких умовах праці в нього погіршився стан здоров`я, внаслідок чого він неодноразово був змушений звертатись за медичною допомогою.

З 11.11.2008р. до 21.11.2008р. перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом пневмоконіоз, хронічний обструктивний бронхіт, фаза загострення, емфізема легень.

В період із 27.11.2008р. до 09.01.2009р. стаціонарно лікувався у Львівській обласній клінічній лікарні.

З 03.11.2010р. до 18.11.2010р. стаціонарно лікувався в КЗ «Львівська обласна клінічна лікарня відновного лікування №3» з діагнозом хронічний бронхіт, емфізема легень, вібраційна хвороба

З 26.12.2011р. до 10.01.2012р. стаціонарно лікувався в КЗ «Львівська обласна лікарня відновного лікування №3» з діагнозом хронічний обструктивний бронхіт, фаза загострення, силікоз І ст., емфізема легень, вібраційна хвороба у вигляді ВСПН рук.

В період із 12.09.2006р. до 27.09.2006р.. в період із 02.02.2007р., до 16.02.2007р. із 20.08.2008р. до 09.09.2008р., амбулаторно лікувався з діагнозом хронічний бронхіт в стадії загострення.

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 21.09.2009р. (далі Акт), було проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання та зроблено висновок про шкідливі умови праці і вони характеризуються умовами в основному пов`язаними з роботою із запиленістю повітря робочої зони, локальна вібрація (п. 17 Акту).

Згідно довідки серії ЛВА-1 №398096 від 03.02.2009р. виданої Міжрайонною спеціалізованою профпаталогічною МСЕК позивачу безтерміново встановлено III групу інвалідності (протипоказана робота в умовах дії пилу, вібрації та переохолодження).

Згідно довідки серії ЛВА-2 № 024018 від 03.02.2009р. виданої Міжрайонною спеціалізованою профпаталогічною МСЕК позивачу встановлено 55 % втрати професійної працездатності. Встановлена потреба в санаторно-курортному лікуванні.

Внаслідок отримання професійного захворювання позивачу було завдано великої моральної шкоди у вигляді фізичних та душевних страждань, які виражаються у тому, що він втратив працездатність. Постійно відчуває сухий кашель. Задишку при незначному фізичном навантаженні, оніміння та болі в руках, загальну слабкість, підвищену пітливість.

Факт заподіяння моральної шкоди з вини Відповідача підтверджується також протоколом вимірювання шуму, актом обстеження робочого місця, санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці.

У зв`язку із отриманим професійним захворюванням порушено всі нормальні умови його життя. Позивач відчуває великі незручності при веденні домашнього господарства; йому стало важко займатись домашніми справами, що потребують навіть невеликих фізичних зусиль: він змушений докладати додаткових зусиль для організації життя.

Факт заподіяння моральної шкоди наявний, оскільки позивач частково на 55% втратив професійну працездатність в працездатному віці від професійного захворювання, то спричиняє йому фізичні та моральні страждання, позивач відчуває незручності в повсякденному житті, змушений терпіти фізичні болі та моральні страждання, відчувати себе неповноцінною людиною, як вдома перед рідними так і перед сторонніми людьми.

Всі вказані позивачем факти та обставини моральних страждань та переживань, значним чином змінили ритм та порядок його життя, порушили нормальні життєві зв`язки, для чого позивач повинен прикладати значні додаткові зусилля для продовження свого життя.

В нього не має можливості навантажувати свій організм, він навіть не може роботи найпростішу роботу по домашньому господарству.

Всі ці факти підтверджуються доданими до позову виписками із історії хвороби та копіями з медичних карток.

Змушені зміни в життєвих відносинах, сімейних обставинах, викликають у нього також значні моральні переживання, почуття безвихідності і відсутності перспектив па майбутнє, здоров`я позивача вже не може бути відновлено.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачам був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлявся належним чином, у встановлений законом порядок, надав відзив на позовну заяву.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка, зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про охорону праці відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Законом України Про внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.03.2007 року виключено частину 3 ст. 34 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, яка передбачала відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України.

Рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року зміни внесені Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визнано конституційними, при цьому, в рішенні зазначено, що право громадян на відшкодування шкоди не порушено, оскільки таке право передбачено ст. 1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Також, у роз`ясненнях, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (яка набрала чинності 13.01.2000р.) за наявності порушення права працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих з`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган назалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім цього, у роз`ясненнях, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1997 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди передбачено, що право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності.

Як встановлено із дослідженої в судовому засіданні трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 , він 02.10.1985р. був прийнятий на роботу підземним прохідником 5 розряду на шахту №9 «Великомостівська».

22.07.1998р. звільнений з роботи по ініціативі працівника.

29.09.1998р. прийнятий прохідником 5 розряду на ДВАТ «Шахта №9 «Великомостівська».

22.04.2004р. звільнений з роботи.

15.06.2004р. прийнятий на роботу підземним прохідником 5 розряду на ДВАТ «Шахта Надія».

19.10.2005р. звільнений з роботи 06.01.2006р. прийнятий на роботу прохідником підземним 5 розряду на шахту «Зарічна» ДП «Львіввугілля».

22.02.2007р. звільнений з роботи за власним бажанням.

15.05.2007р. прийнятий па роботу підземним прохідником 5 розряду на ДВАТ шахта «Надія».

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 21.09.2009р. (далі Акт), було проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання та зроблено висновок про шкідливі умови праці і вони характеризуються умовами в основному пов`язаними з роботою із запиленістю повітря робочої зони, локальна вібрація (п. 17 Акту).

Згідно довідки серії ЛВА-1 №398096 від 03.02.2009р. виданої Міжрайонною спеціалізованою профпаталогічною МСЕК позивачу безтерміново встановлено III групу інвалідності (протипоказана робота в умовах дії пилу, вібрації та переохолодження).

Згідно довідки серії ЛВА-2 № 024018 від 03.02.2009р. виданої Міжрайонною спеціалізованою профпаталогічною МСЕК позивачу встановлено 55 % втрати професійної працездатності. Встановлена потреба в санаторно-курортному лікуванні

У зв`язку зі наявністю вказаного вище захворювання позивач неодноразово перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що вбачається з наданих позивачем виписок історій хвороби.

Пунктом 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України № 1-рп/2004 від 27.01.2004 року передбачено, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Із дослідженого акта розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 встановлено, що у такому міститься висновок про шкідливі умови праці.

Таким чином, суд покладає обов`язок відшкодувати моральну шкоду позивачу на відповідача ПрАТ "Шахта "Надія", яка спричинена ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків внаслідок професійного захворювання.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер заподіяної позивачу шкоди, глибину фізичних та душевних страждань позивача, обставини справи, а також вимоги розумності та справедливості, тому, позовну вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 55000грн., суд задовольняє повністю.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити. Стягнути з ПрАТ "Шахта "Надія" в користь ОСОБА_1 55 000 гривень відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров"я при виконанні трудових обов"язків , внаслідок отриманого професійного захворювання.

Стягнути з ПрАТ "Шахта "Надія" в користь держави 3028 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Головуючий: О. А. Веремчук