Справа № 127/5489/24
Провадження № 2/127/628/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01.04.2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Мельник А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-116004595 від 26.11.2021 в розмірі 33518,75 грн., з яких: 28504,12 грн. - сума заборгованості за кредитом; 5014,63 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 26.11.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014-RO-82-116004595, відповідно до умов якого Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 27638,96 грн., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Мета Кредиту, є придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 27100,00 грн. та оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 538,96 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя». Строк Кредиту становить 72 місяці, що починається з 26.11.2021 по визначену Графіком дату останнього Щомісячного ануїтетного платежу. Проценти за користування Кредитом - процентна ставка фіксована і становить 40,90% річних, дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 15 числа кожного календарного міс Графіка. Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів підтверджується копією Виписки по рахунку, що підтверджує початок користування Кредитом.

20.12.2022 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитним договором №014-RO-82-116004595 від 26.11.2021, укладеним між Позичальником та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить 33518,75 грн., з яких:28504,12 грн. - сума заборгованості за кредитом; 5014,63 грн. - сума заборгованості за процентами, що й стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило.

Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно із ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

Судом встановлено, що 26.11.2021 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014-RO-82-116004595, відповідно до умов якого Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 27638,96 грн., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (п.п. 1.3 Договору). Мета Кредиту, є придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 27100,00 грн., та оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 538,96 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» (п.п. 2.1.1, 2.1.2 Договору). Строк Кредиту становить 72 місяці, що починається з 26.11.2021 по визначену Графіком дату останнього Щомісячного ануїтетного платежу (п.п. 2.2 Договору). Проценти за користування Кредитом - процентна ставка фіксована і становить 40,90% річних, дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 15 числа кожного календарного місяця Графіка (п.п. 2.3, 2.4 Договору) (а.с. 5-15).

Отже сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору «Кредит готівкою» №014-RO-82-116004595від 26.11.2021.

Банк виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку відповідача ОСОБА_1 .

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором №014-RO-82-116004595 від 26.11.2021 станом на 20.12.2022 становить 33518,75 грн., з яких:28504,12 грн. - сума заборгованості за кредитом; 5014,63 грн. - сума заборгованості за процентами.

20.12.2022 АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» уклали Договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників.

21.12.2022 на виконання вимог п.п. 2.3.2 Договору новим кредитором здійснено оплату загальної вартості сформованого портфеля заборгованості у розмірі 2776750,53 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №374.

Згідно з витягом з реєстру боржників від 21.03.2023 до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 за цим договором відступлено право вимоги за кредитним договором №014-RO-82-116004595 від 26.11.2021, укладеним з ОСОБА_1 на загальну суму 33518,75 грн., з яких:28504,12 грн. - сума заборгованості за кредитом; 5014,63 грн. - сума заборгованості за процентами.

Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Доказів про неправомірність цих договору матеріали справи не містять.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Водночас позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного договору до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №014-RO-82-116004595 від 26.11.2021.

28.10.2023 позивачем на адресу відповідача надсилалася досудова вимога про погашення боргу із повідомленням про відступлення права вимоги та вимогою про погашення боргу, однак остання залишена без реагування.

Відповідно до наданих розрахунків заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №014-RO-82-116004595 від 26.11.2021 становить 33518,75 грн., з яких:28504,12 грн. - сума заборгованості за кредитом; 5014,63 грн. - сума заборгованості за процентами.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дана сума заборгованості встановлена судом і ніким не оспорюється. Відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості за кредитним договором №014-RO-82-116004595 від 26.11.2021, а також свого розрахунку заборгованості, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинен нести відповідальність відповідно до умов договору, сплативши на користь позивача суму заборгованості.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як слідує з матеріалів цивільної справи, позивач скористався правничою допомогою та в підтвердження цих витрат надав: договір №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 з додатком №1, замовленням №385 від 07.02.2024 про передачу в роботу матеріалів по справі кредитного договору №014-RO-82-116004595 від 26.11.2021, укладеного з ОСОБА_1 , акт виконаних робіт (наданих послуг) від 07.02.2024 до замовлення №385, у якому сторонами погоджено надання юридичних послуг та ціну за їх надання, що складає 1400,00 грн.

Надаючи оцінку наданим доказам та зважаючи на відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах цієї цивільної справи, заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням обставин справи та значення його для позивача.

За наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1400,00 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-116004595 від 26.11.2021 в загальному розмірі 33518,75 грн., з яких: 28504,12 грн. - сума заборгованості за кредитом; 5014,63 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також 3028,00 грн. судового збору та 1400 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», , місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 37/41, м. Київ, 04053.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: