Справа № 451/376/24
Провадження № 2/451/201/24
РІШЕННЯ

іменем України

(повне)

01 квітня 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

Стислий виклад позиції учасників процесу

15 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 1 червня 2002 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис №4 від 01.06.2002, у зв`язку з чим своє дівоче прізвище ОСОБА_3 , відповідач змінила на його прізвище ОСОБА_4 . Дітей у них немає. Спочатку їхнє сімейне життя складалося добре, вони проживали спільно з її батьками в АДРЕСА_1 . Однак, з роками подружнього життя, можливо і через відсутність дітей, шлюбні відносини між ними суттєво погіршились. Спільне життя з відповідачем не складалось також через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На побутовому рівні в них постійно виникали непорозуміння в сімейних відносинах, які існують протягом тривалого часу. Сторони не бажають спільно проживати, пов`язувати спільний побут, мати взаємні права та обов`язки, тому впродовж останніх двох років він проживає зі своєю матір`ю в АДРЕСА_2 . Разом з тим, його намагання зберегти сім`ю ні до чого не привели (а. с. 4 - 7).

З цих підстав, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований виконавчим комітетом Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис №4 від 01.06.2002.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі

Суд своєю ухвалою від 19 березня 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а. с. 1 - 2).

28 березня 2024 року до суду поступила заява ОСОБА_1 , у якій він зазначив, що складу суду довіряє, не заперечує щодо прийняття заочного рішення. Свої позовні вимоги повністю підтверджує, просить суд їх задовільнити та проводити судове засідання без його участі (а. с. 20).

Відповідач ОСОБА_2 надіслала на адресу суду заяву, яка поступила до суду 28 березня 2024 року, у якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає повністю та просить суд проводити судове засідання без її участі(а. с. 22).

Сторони в судове засідання не прибули, проте надіслали до суду зазначені вище заяви.

Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

Таким чином, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Установлені судом фактичні обставини справи

1 червня 2002 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Хмільнівською сільською радою Радехівського району зареєстровано шлюб, про що 1 червня 2002 року складено відповідний актовий запис №4, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 від 1 червня 2002 року (а. с. 12).

Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, що свідчить про остаточний розпад сім`ї.

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем.

Позиція суду

Згідно із статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду

Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

На підставі статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.

З огляду на частину другу статті 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не бажає зберігати шлюб з відповідачем.

Отже, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абзацом другим частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо розподілу судових витрат

Позивач просив залишити судові витрати за ним, тому суд не здійснював розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 211, 247, 258 - 259, 263 - 265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 51 Конституції України, ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Хмільнівською сільською радою Радехівського району, про що 1 червня 2002 року складено відповідний актовий запис №4.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники процесу

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за такою адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за такою адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Головуючий суддяО. Семенишин

Рішення суду виготовлене у нарадчій кімнаті 01.04.2024.