Справа №: 343/463/24
Провадження №: 2/343/245/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/463/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

представниці позивачки - адвокатки Оленин О.Ф.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 14.08.2015 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2200, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з нею, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з 14.08.2015 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного сімейного життя у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх п`яти років їхні сімейні відносини погіршились. Між ними почали виникати конфлікти, сварки та скандали, які призвели до того, що між ними втрачено почуття любові та поваги. З січня 2024 року вони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Їхня сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.

У підготовчому судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, прізвище не змінювати та не стягувати з відповідача понесені нею витрати. Додатково зазначила, що з січня 2024 року вони не підтримують жодних відносин як подружжя, тому збереження формального шлюбу є недоцільним. При цьому, зазначила, що їй складно самостійно утримувати їхню спільну малолітню дитину, яка є особою з інвалідністю, тому відповідач також бере участь у її вихованні. Однак їхнє окреме проживання відповідає інтересам дитини, оскільки син не стає свідком їхніх скандалів, агресивної поведінки відповідача в її сторону, його образ.

Представниця позивачки підтримала позицію своєї довірительки, просила позов задовольнити.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення та винесення рішення у підготовчому судовому засіданні. Визнання позову не суперечить його інтересам. Також зазначив, що ним вживалися заходи задля збереження шлюбу, однак такі не дали бажаного результату, їхню сім`ю зберегти не можливо. Щодо дитини він і надалі продовжує виконувати свій батькіських обов`язок.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 26.02.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін.

25 березня 2024 року відповідач позов визнав, про що подав відповідну заяву, в якій просив шлюб розірвати в підготовчому судовому засіданні.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебувають у шлюбі з 14 серпня 2015 року, який зареєстрований у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2200, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.08.2015 (а.с. 6).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.07.2019, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у АДРЕСА_1 (а.с. 8). Вказана адреса є місцем реєстрації і відповідача (а.с. 16).

Як вбачається зі змісту акта обстеження від 21.02.2024, депутат Долинської міської ради зі слів обстежуваної та її сусідів встановив, що ОСОБА_1 зареєстрована у м. Львів, проте фактично проживає зі своїм сином ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Сторони вживали заходів для збереження сім`ї, однак такі не дали бажаного результату, з січня 2024 року вони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин.

Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку.

Оцінка суду:

беручи до уваги позицію сторони позивачки та визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування у шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи сторін про те, що між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Заперечень щодо залишення малолітньої дитини проживати разом з матір`ю, позивачкою по справі, від відповідача не поступало.

Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 їй не змінювати, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю, якій прізвище чоловіка після розірвання шлюбу залишити без змін.

Розподіл судових витрат між сторонами:

питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що понесені судові витрати позивачка просила залишити за нею.

На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, керуючись ст. 200, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 14.08.2015 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2200, - розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю, позивачкою по справі ОСОБА_1 .

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання якої АДРЕСА_3 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний зміст рішення суду буде складено до 04 квітня 2024 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Повний зміст рішення суду складено 29 березня 2024 року.