Справа № 177/90/24
Провадження № 2/177/287/24
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

28 березня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваль Н.В.

за участі:

секретаря судового засідання: Виноградова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача суму інфляційних втрат в розмірі 75362,20 грн, 3% річних в розмірі 8971,15 грн., судовий збір в розмірі 1073,60 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування позову, вказувала, що відповідно до рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року по справі №177/1647/16-ц, суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в загальному розмірі 2112559 гривен 34 копійки.

На підставі виконавчого листа №177/1647/16-ц, відкрито виконавче провадження № 64665504 та за вказаним виконавчим провадженням відбувалося часткове стягнення з відповідача на користь позивача суми в рахунок погашення боргу, а саме в сумі 6228,52 грн., що підтверджується повідомленням з Криворізького відділу ДВС від 18.12.2023.

Крім того, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2022 по справі № 177/785/22, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у розмірі 68336 гривень 50 копійок, три відсотки річних у розмірі 18586 гривень 66 копійок, 3000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу та 992 гривні в рахунок судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

На підставі виконавчого листа №177/785/22, відкрито виконавче провадження № 71068228 та за вказаним виконавчим провадженням стягнення не проводилось.

Відповідно до довідки від 18.12.2023, виданої Криворізьким ВДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області, станом на 18.12.2023 залишок заборгованості по ВП № 64665504, становить 206330, 82 гривни, а по ВП №71068228 90915,16 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 належним чином не виконує рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області у зв`язку із чим, позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності в якому остання позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі. Заперечень проти ухвалення заочного рішення від позивача та його представника не надходило.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду (а.с.84-85), з відміткою «адресат за вказаною адресою відсутній».

Таким чином, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі разом з надісланою копією ухвали, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16.01.2024 року у справі № 348/1367/22.

Суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, вивчивши докази по справі, давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2018, яке відповідно до даних ЄДРСР набрало законної сили 12.07.2018, у цивільній справі № 177/1647/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по розписці та відшкодування матеріальної шкоди та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди у формі розписки удаваною, первісний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за розпискою в розмірі 200000грн., 3% річних в розмірі 3501 грн. та інфляційні втрати в розмірі 9058,34 грн., а всього 212559,34 грн. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди у формі розписки удаваною - відмовлено (а.с. 9-10). На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який звернено до виконання.

На підставі виконавчого листа №177/1647/16-ц, відкрито виконавче провадження № 64665504 та за вказаним виконавчим провадженням відбувалося часткове стягнення з відповідача на користь позивача суми в рахунок погашення боргу, а саме в сумі 6228,52 грн., що підтверджується повідомленням з Криворізького відділу ДВС від 18.12.2023 за № 128675/28.13-50. Згідно вказаної довідки, заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 складає 206330,82 грн (212559,34 грн 6228,52 грн) (а.с.14).

Крім того, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2022 по справі № 177/785/22 (а.с.11-13), яке набрало законної сили 03.01.2023, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у розмірі 68336 гривень 50 копійок, три відсотки річних у розмірі 18586 гривень 66 копійок, 3000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу та 992 гривні 00 копійок в рахунок судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

На підставі виконавчого листа №177/785/22 відкрито виконавче провадження № 71068228 в якому стягнення з відповідача не проводилось. Згідно довідки, Криворізького відділу ДВС від 18.12.2023 за № 128675/28.13-50 (а.с.14), заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 складає 90915,16 грн.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, положень ЦПК України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 (зі змінами та доповненнями), передбачено не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так, право на судовий захист, може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось невиконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема і факту наявності боргу, встановленого рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Про те, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено на всій території України воєнний стан, який в подальшому Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до п.18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Як видно з матеріалів справи, індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, за кожен день прострочення нараховано позивачем з 18.07.2022, тобто в період дії воєнного стану, а відтак зазначена вимога, про стягнення з відповідача на користь позивача встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості, відповідно до п.18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України задоволенню не підлягає.

Таким чином на підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: