ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 630/1250/23
Номер провадження 22-ц/818/1506/24
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

11 березня 2024 року суддя Харківського апеляційного суду Мальований Ю.М., розглянувши в порядку підготовки до апеляційного розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 10 січня 2024 року в складі судді Малихіна О.О. у справі №630/1250/23 за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 10 січня 2024 року позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

25 лютого 2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дем`яненко Ольга Олегівна, на вказане судове рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді-доповідача від 29 лютого 2024 року із Люботинського міського суду Харківської області витребувано цивільну справу № 630/1250/23, яка надійшла до Харківського апеляційного суду 07 березня 2024 року.

Апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрито з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні булооголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подана з порушенням строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

10 січня 2024 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду від 10 січня 2024 року.

В повному тексті рішення не назначено дату його складання.

Копію рішення суду першої інстанції від 10 січня 2024 року представнику ОСОБА_1 - адвокату Дем`яненко О.О. доставлено до електронного кабінету із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи - 18 січня 2024 року (а.с. 67).

Копію рішення суду першої інстанції від 10 січня 2024 року у паперовому вигляді представник ОСОБА_1 - адвокат Дем`яненко О.О. отримала 26 січня 2024 року (а.с. 65 зворот).

З апеляційною скаргою відповідач звернувся 25 лютого 2024 року.

У поданій апеляційній скарзі відповідач заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, вказуючи на те, що копію судового рішення від 10 січня 2024 року отримано 25 лютого 2024 року.

Разом з тим, суд зазначає, що 18 січня 2024 року копію оскаржуваного рішення адвокату Дем`яненко О.О. доставлено до електронного кабінету із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Відповідно до положень частини 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, якщо підстави, вказані апелянтом у заяві про їх поновлення, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку з інших поважних підстав.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху для звернення до Харківського апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску та надання відповідних доказів на їх підтвердження.

Крім того, разом з апеляційною скаргою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, адже сума судового збору перевищує 5% її річного доходу, що є підставою для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір» (далі - Закон№ 3674-VI).

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для зменшення розміру судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і у строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

На підтвердження заявленого клопотання апелянтом надано Відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 11 січня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 отримала доходи за період з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2023 року у розмірі 5 580,65 грн.

Однак, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів її скрутного матеріального стану, який унеможливлю сплату судового збору, а саме довідку про доходи за весь попередній календарний 2023 рік, яка підтверджує, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 1.6 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судовий збір по вказаній справі при поданні апеляційної скарги становить 3220,80 грн.

Із розрахунку: 2684 (ставка судового збору в суді першої інстанції при поданні позовної заяви) х 150 % = 4026 х 0,8 = 3220,80.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

рахунок отримувача: UA0020661; отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101; код отримувача: 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат) ; код банку отримувача: 899998; код класифікації доходу бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Харківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

До апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини 4 статті 356 ЦПК України).

Згідно з частиною 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для подання клопотання про поновлення строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску із наданням відповідних доказів на їх підтвердження та для надання доказів на підтвердження скрутного майнового стану, що перешкоджає сплаті судового збору або сплати судового збору у розмірі 3220,80 грн з поданням оригіналу платіжного доручення.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити за недоведеністю поважності зазначених причин його пропуску.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 10 січня 2024 року - залишити без руху, для подання клопотання про поновлення строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску із наданням відповідних доказів на їх підтвердження та для надання доказів на підтвердження скрутного майнового стану, що перешкоджає сплаті судового збору або сплати судового збору у розмірі 3220,80 грн з поданням оригіналу платіжного доручення - протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснивши, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.М. Мальований