Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2024 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

секретар судового засідання Рашевська О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона досягла повноліття, навчається та потребує матеріальної допомоги. Відповідач ОСОБА_2 є її батьком та відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання її як повнолітньої дитини, що продовжує навчатися. А тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/2 частки зі всіх видів його доходів щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві до суду зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позов не визнає, просить у відмовити повністю у його задоволенні. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивачем до позовної заяви не було долучено належних доказів, на підтвердження того, що вона дійсно проживає у гуртожитку та сплачує за нього 3000 гривень щомісячно. Долучена до позовної заяви довідка про навчання доньки у Університеті Св. Кирила і Мефодія в Трнаві (Словаччина), філософський факультет, не свідчить яка саме форма навчання, а саме бюджетна чи контрактна, позивач не надала суду ніяких доказів щодо наявності чи відсутності отримання нею стипендії, як зазвичай передбаченого бюджетною формою навчання. Докази на понесення витрат на оплату гуртожитку, харчування, речей особистої гігієни - у матеріалах справи відсутні. Окрім того зазначив, що розмір аліментів, які просить стягнути позивачка, є непомірним, оскільки він ніде не працює, його заробіток є мінливим, а також на утриманні відповідача є ще неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої відповідач сплачує аліменти відповідно до судового рішення у розмірі 1/3 частини зі всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для 1 дитини від 6 до 18 років. Таким чином, беручи до уваги відсутність у нього заробітної плати, призначення судом стягнення з відповідача аліментів призведе до покладення на нього надмірного тягаря, позбавлення засобів не лише для його існування, а й існування його сім`ї.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що батьком дитини ОСОБА_1 є відповідач у ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 досягла повноліття.

Згідно довідки від 17.10.2023 року Університет Св. Кирила і Мефодія в Трнаві (Словаччина) позивач ОСОБА_1 навчається в 2023/2024 навчальному році, є студенткою 2 курсу денної форми навчання даного навчального закладу з терміном навчання на 3 роки.

Позивач, після досягнення повноліття, продовжує навчатись на денній формі навчання, у зв`язку з чим об`єктивно потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Позивач ОСОБА_1 є донькою відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, навчається на денній формі, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою та має можливість і обов`язок забезпечувати утримання доньки, нарівні з матір`ю. Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Наявність на утриманні відповідача неповнолітньої доньки, не звільняє його від обов`язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

З урахуванням встановлених обставин справи, обов`язку кожного із батьків утримувати повнолітню дитину на період навчання, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, починаючи з часу звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі статей 141, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 142, 247, 263-265, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошові сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 25.12.2023 року i до закінчення дитиною навчання, тобто до 01.09.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: