Справа № 515/1641/23
Провадження № 2-ві/513/3/24
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Миргород В.С.,

при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,

за участі в режимі відеоконференції представника позивача адвоката Шинжирбаєва Максима Тимуровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шинжирбаєва Максима Тимуровича про відвід судді Саратського районного суду Одеської області Бучацької Алли Іванівни та секретаря судового засідання Саратського районного суду Одеської області Русавської Наталії Валеріївни від розгляду цивільної справи №515/1641/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, суд-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саратського районного суду Одеської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2023 року справу передано для розгляду судді Бучацької А.І.

Згідно ухвали Саратського районного суду Одеської області від 01 грудня 2023 року суддя А.І.Бучацька справу прийняла до свого провадження та призначила судове засідання.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 18 грудня 2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шинжирбаєва М.Т. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «ВКЗ»; постановлено судові засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів проводити за участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шинжирбаєва М.Т. у режимі відеоконференції за допомогою системи «ВКЗ».

11.01.2024 року відбулось судове засідання за участі представника позивача адвоката Шинжирбаєва М.Т. та представника відповідача адвоката Семенової Н.С..

15.01.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Шинжирбаєва М.Т. надійшла заява про відвід судді Бучацькій А.І., яка вмотивована тим, що суддя Бучацька А.І. не може брати участі у розгляді зазначеної цивільної справи і підлягає відводу, тому що 11 січня 2024 року перенесла судове засідання та фактично вказала відповідачу, що йому потрібно подати відповідні клопотання та надала відповідачу час для цього, а тому представника позивачки такі дії судді викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності цього судді.

17.01.2024 року ухвалою суду було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Шинжирбаєва М.Т. про відвід судді Бучацької А.І., як необгрунтованої, та такою, що доводи заяви представника стосуються незгоди з ухваленим головуючим у справі процесуальними рішеннями та є його суб`єктивними судженнями.

27 березня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шинжирбаєва М.Т. надійшла заяви про відвід судді Бучацькій А.І. та секретаря судового засідання Русавської Н.В. від розгляду справи №515/1641/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, яка обґрунтована тим, що судове засідання у цивільній справі, відкладене на 26 березня 2024 року на 09 годину 45 хвилин, проведено з порушенням норм чинного законодавства. Так, представник позивачки о 09 годині 40 хвилин зайшов у кабінет ЄСІТС та чекав на направлення йому запрошення на під`єднання до відеоконференції у вказаній справі. При цьому, він звернув увагу на те, що відеоконференція розпочалася, однак запрошення від суду йому так і не надходило. Останній намагався зв`язатися з секретарем судового засідання та дізнатись причину неприєднання його до відеоконференції, але з 09 години 45 хвили до 10 години 06 хвилин секретар не відповідала на телефонні дзвінки та не намагалась самостійно вийти на зв`язок зі стороною позивача. У підсумку секретар взяла слухавку та відповіла, що розгляд клопотання представника відповідача було проведено без участі сторони позивача, вважає, що зазначене є обмеженням доступу до правосуддя. Секретар судового засідання, посилаючись на те, що у суді на той момент було відсутнє електропостачання та мобільний зв`язок, намагалась виправдати таку протиправну поведінку суду під час проведення судового засідання. Разом з тим, в електронному кабінету ЄСІТС відображалось, що відеоконференція була розпочата та йшов розгляд цивільної справи. Також коли він неодноразово телефонував на робочий мобільний телефон секретаря судового засідання, завжди йшли гудки, а не повідомлялось оператором, що абонент знаходиться поза зоною досяжності. Представник позивача вважає, що такі дії суду можна розцінювати як умисні, які направленні на обмеження сторони позивача у праві на справедливий суд, з метою розгляду клопотання без висловлення позиції сторони позивача, що викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді та секретаря судового засідання.

У відповідності до абзацу першого ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 27 березня 2024 року вирішення питання про відвід судді передано судді Миргород В.С.

Згідно з ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шинжирбаєв М.Т. заяву про відвід підтримав з підстав, викладених у ній.

Позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, шляхом направлення повідомлення у додаток «Viber», до суду не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розглядом заяви до суду не направила.

Відповідач та його представник - адвокат Семенова Н.С. у судове засідання не з`явились, згідно з поданою представником відповідача заявою просила справу розглянути у її та відповідача відсутність, заяву про відвід вважає необґрунтованою та недоведеною належними доказами. Заява про відвід представника позивача базується на незгоді з прийнятим судом процесуальним рішенням та є нічим більш як припущенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути заяву про відвід за відсутності сторін, належним чином повідомлених про дату, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Положенням статті 126 Конституції України дано офіційне тлумачення у Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. N 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.38 ЦПК України секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть брати участі у розгляді справи та підлягають відводу (самовідводу) з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Згідно з ч. ч. 10, 11 ст. 40 ЦПК України питання про відвід секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача вирішується складом суду, що розглядає справу. Суд, який розглядає заяву про відвід, заслуховує особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає надати пояснення, а також думку учасників справи. Неявка особи, якій заявлено відвід, у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Як вбачається із заяви про відвід, обставиною для відводу секретаря судового засідання зазначено те, що секретар судового засідання не підключила представника позивача адвоката Шинжирбаєва М.Т. до системи відеоконференції з метою участі в судовому засіданні та було розглянуто клопотання представника відповідача, без врахування думки позивача та його представника.

Оскільки зазначені представником позивача адвокатом Шинжибаєвим М.Т. у заяві про відвід головуючого у справі та секретаря судового засідання підстави для відводу стосуються одних і тих самих обставин, викладених у одній заяві, суд вважає за необхідне розглянути заяву про відвід головуючого у справі №515/1641/23 судді А.І.Бучацької та секретаря судового засідання Н.В.Русавськоїу даному судовому засіданні.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до ч.12 ст.212 ЦПК України, відеоконференція, у якій беруть участь учасники справи, фіксується судом, який розглядає справу, за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 247 ЦПК України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу). Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.

Суд зауважує, що порядок роботи з системою відеоконференції, регламентовано Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.67 ЦПК України секретар судового засідання перевіряє, хто з учасників судового процесу з`явився в судове засідання, хто з учасників судового процесу бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, і доповідає про це головуючому.

Згідно довідки секретаря судового засідання Н.В.Русавської від 26 березня 2024 року, судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів не фіксувалося технічними засобами, у зв`язку з неявкою усіх учасників процесу.

В судовому засіданні секретар судового засідання Русавська Н.В. суду пояснила, що діяла у справі, відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, а саме за 10 хвилин до початку судового засідання намагалась провести з`єднання з представником позивача адвокатом Шинжирбаєвим М.Т., однак останній не був у мережі. Після того, як справу розглядом було відкладено, оскільки до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Семенова Н.С. про відкладення судового розгляду, через 15 хвилин її зателефонував представник позивача адвокат Шинжирбаєв М.Т. якому вона пояснила причину відкладення справи. Це був єдиний дзвінок від представника позивача на який вона відповіла, інших дзвінків не було. До повноважень секретаря судового засідання не входить обов`язок проводити перемовини зі сторонами у справі.

Враховуючи викладені обставини заявленого представником позивача адвокатом Шинжирбаєвим М.Т. відводу секретарю судових засідань та обставини зазначеної справи, суд вважає такий відвід необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки зазначені представником позивача обставини не є підставою для відводу секретаря, що передбачені ст. 36 ЦПК України .

Що стосується відводу головуючому у справі судді Бучацькій А.І. то суд наголошує:

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Розглядаючи заяву про відвід, суддя має враховувати, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статтей 5, 6 Кодексу суддівської етики незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання та публічну критику.

Незалежність судді означає, що при здійсненні своїх повноважень він керується тільки законом і ніхто не має права давати йому будь-які вказівки або прямими чи непрямими способами впливати на нього. Судді мають бути незалежними у тому числі від впливу урядових чиновників, засобів масової інформації, громадської думки, впливу членів родини.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі Бангалорські принципи), об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Заявником заяву про відвід головуючого судді та секретаря судового засідання обґрунтовано фактично незгодою з процесуальним рішенням головуючого судді у справі, зокрема, незабезпечення участі представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції; задоволення клопотання сторони відповідача про відкладення розглядом справи без урахування думки сторони позивача.

На підставі викладеного суд доходить до висновку, що представником позивача не зазначені достатні та належні підстави для відводу судді, передбачені п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а зазначені представником позивача обставини (незгода з процесуальними рішеннями судді) не можуть свідчити про необ`єктивність та упередженість судді під час розгляду даної справи.

Аналіз заяви про відвід складу суду: головуючому судді Бучацькій А.І. та секретарю судового засіданні Русавській Н.В. , свідчить, що доводи представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шинжирбаєва М.Т. обґрунтовані виключно припущеннями та не підтверджені будь-якими доказами і не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Бучацької А.І. та секретаря судового засідання Русавської Н.В., та враховуючи той факт, що представник позивача вдруге заявляє відвід головуючому у справі, суд розцінює даний факт, як зловживання правом на відвід.

З наведених вище обставин суд вважає, що у задоволенні заяви про відвід належить відмовити

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Шинжирбаєва Максима Тимуровича про відвід судді Бучацької Алли Іванівни та секретаря судового засідання Русавської Наталії Валеріївни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Повний текст ухвали суду складено 03 квітня 2024 року.

Суддя В. С. Миргород