Справа № 523/5382/24
Провадження №2-н/523/792/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р.

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Кисельов В.К., розглянувши заяву заяву Житлово-будівельного кооперативу «Київський-26» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Житлово-будівельний кооператив «Київський-26», від імені та в інтересах якого діє адвокат Чекмарьова Л.Ю., звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 27626,67 грн, витрат на правничу допомогу в розмірі 2800,00 грн. та судового збору.

Питання, пов`язані із видачою судового наказу, врегульовано у розділі ІІ ЦПК України. Отже, при вирішенні питання щодо можливості видачі судового наказу, суд керується положеннями вказаного розділу ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Крім того, ч. 3 ст. 19 ЦПК України встановлює, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги до змісту заяви про видачу судового наказу наведені ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 1 ст. 164 ЦПК України передбачено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду заяви про видачу судового наказу підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (268,40 грн).

У зв`язку з чим суд звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року по справі № 758/5118/21, зокрема: «…. Можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє виснувати, що у цій справі має місце не одна вимога, а кілька вимог щодо різних відповідачів. Із цим пов`язаний і другий аргумент, який випливає із можливості подачі окремих позовів, а саме, якщо б позивач подавав окремі позови про виселення, то мав би сплатити судовий збір за кожний із них.»

Отже, за подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості до декількох боржників, підлягає сплаті судовий збір у відповідності до кількості боржників.

Відтак, по цій справі підлягає сплаті судовий збір у розмірі 605,60 грн (302,80*2*3), однак заявником додано до матеріалів справи докази сплати судового збору лише у розмірі 302,80 грн.

На підставі вищевикладеного суддею встановлено, що подана заявником до суду заява про видачу судового наказу не відповідає обов`язковим вимогам щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу передбачені положеннями статті 163 ЦПК України.

Разом з тим, наслідки невідповідності поданої до суду заяви вимогам статті 163 ЦПК України врегульовані п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо зокрема заява подана з порушеннями вимог статті 163цього Кодексу.

Приймаючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за поданою до суду заявою про видачу судового наказу на підставі положень п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 14, 160-163,165, 167,177, 260,261,353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Київський-26» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Роз`яснити стягувачеві, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Повну ухвалу суду складено та підписано 02 квітня 2024 року.

Суддя В.К. Кисельов