Справа № 513/1153/23
Провадження № 2/513/34/24
Саратський районний суд Одеської області
про поновлення процесуальних строків
01 квітня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Миргород В.С.,
при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,
за участю представника позивача адвоката Власенко Л.В.,
В С Т А Н О В И В:
17 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.
Свої позовні вимоги обґрунтував тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції складено відповідний актовий запис №49 від 20 жовтня 2009 року. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .
Позивач є спадкоємцем за законом, за заявою якого державним нотаріусом Саратської районної нотаріальної контори Сулаковим І.І. 12 березня 2010 року заведена спадкова справа №11/2021.
27 липня 2023 року позивачу нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Правовстановлюючий документ на вказаний будинок відсутній, право власності не зареєстроване, у зв`язку з тим, що будинок був збудований до 1992 року і право власності набуто в порядку, який існував на час його будівництва у 1990 році, шляхом внесення запису до погосподарської книги.
Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими та побутовими будівлями і спорудами.
Ухвалою суду від 21 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху. 28 серпня 2023 року надійшла заява на усунення недоліків.
Ухвалою суду від 30 серпня 2023 року провадження у справі відкрито у загальному порядку та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 04 березня 2024 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено іншого спадкоємця після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_2 (доньку спадкодавця).
04 березня 2024 року від представника позивача адвоката Власенко Л.В. через канцелярію суду надійшло клопотання про поновлення процесуальних строків, долучення до матеріалів справи в якості доказів: копії паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_2 , копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копії витягу про дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , копію свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_5 , копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 , копії свідоцтва про смерть ОСОБА_7
29.03.2024 року від представника позивача адвоката Власенко Л.В. через канцелярію судунадійшло клопотання про поновлення та встановлення додаткового строку для долучення доказів та долучення до матеріалів справи в якості доказів: адвокатського запиту від 06 березня 2024 року; архівної довідки від 18 березня 2024 року №70/02-18/95; архівної довідки від 18 березня 2024 року № 70/0218-94; протоколів засідань виконкому Саратської селищної ради від 18 квітня 1973 року та 31 березня 1975 року; архівного витягу від 18 квітня 2024 року №70/02-18/93; копії заяви ОСОБА_8 ; рішення виконкому Саратської селищної ради №422 від 07 грудня 1973 року; договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво житлового будинку ОСОБА_8 , акту відводу земельної ділянки від 16 грудня 1973 року; типового проекту житлового будинку про провулку Привокзальному та допит свідка. Поважність причин не подання доказів у встановлений законом строк обгрунтовує, укладенням угоди з позивачем та надходженням на запит адвоката доказів лише 18.03.2024 року .
Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судової справи, шляхом направлення повідомлення у додаток-месенджер «Viber», яке ним отримано, в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав.
Представник позивача адвокат Власенко Л.В. у судовому засідання підтримала своє клопотання та наполягала на їх задоволенні, оскільки після укладення угоди на представлення інтересів позивача у даній справі та ознайомлення з матеріалами справи виникла необхідність у наданні додаткових доказів, які отримала на адвокатський запит лише 18.03.2024 року. Просить поновити процесуальний строк та залучити до матеріалів справи докази, отримані на адвокатський запит, відповідно до клопотання.
Представник відповідача Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області В. Райчева направила до суду заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності представника Саратської селищної ради. Про розгляд справи в даному судовому засіданні повідомлена Саратська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області належним чином, шляхом направлення виклику до суду на електронну адресу юридичної особи, до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала.
Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином та своєчасно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судового виклику на адресу реєстрації місця проживання, який нею отриманий, у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі позивача ОСОБА_1 , відповідача Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та співвідповідача ОСОБА_2 , на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши клопотання представника позивача адвоката Власенко Л.В. про поновлення та встановлення додаткового строку для долучення доказів у справі, суд прийшов до такого.
Враховуючи приписи ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України)
Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Частиною 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Згідно ч. 5 ст. 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. (ч.8 ст.83 ЦПК України) Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України). Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущене строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущене строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що представником позивача подано клопотання про залучення доказів з пропуском встановленого строку, передбаченого частинами другою та третьою статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, в той же час клопотання про поновлення строків та встановлення додаткового строку підтверджено належними доказами. У зв`язку з вищевикладеним та обставинами, якими представник позивача обґрунтовує подане клопотання, суд вважає за необхідне поновити строк на подання доказів, які подані разом з клопотанням від 04.03.2024 та 29.03.2024 року, долучити вказані докази до матеріалів справи.
Керуючись ст.ст. 83, 127 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання представника позивача адвоката Власенко Лілії Вікторівни про поновлення процесуального строку для подання доказів та долучення їх до матеріалів справи задовольнити.
Поновити строк на подання доказів та долучити до матеріалів цивільної справи надані докази, а саме: копію паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копію витягу про дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ; копію свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_5 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , копію свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_7 ; адвокатського запиту від 06 березня 2024 року; архівної довідки від 18 березня 2024 року №70/02-18/95; архівної довідки від 18 березня 2024 року № 70/0218-94; протоколів засідань виконкому Саратської селищної ради від 18 квітня 1973 року та 31 березня 1975 року; архівного витягу від 18 квітня 2024 року №70/02-18/93; копії заяви ОСОБА_8 ; рішення виконкому Саратської селищної ради №422 від 07 грудня 1973 року; договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво житлового будинку ОСОБА_8 , акту відводу земельної ділянки від 16 грудня 1973 року; типового проекту житлового будинку про провулку Привокзальному.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Миргород