Справа № 367/369/24
Провадження №2/367/2666/2024
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2024 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря судового засідання Довгополої І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу № 367/369/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

11 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06 березня 2024 року представником відповідача подано до суду клопотання, в якому останній просить суд закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю предмету спору, посилаючись на те, що відповідачем в повному обсязі сплачена заборгованість за кредитним договором та судовий збір.

08 березня 2024 року представником позивача подано до суду заяву, в якій просить суд закрити провадження у вказаній цивільній справі у зв`язку з відмовою позивача від позову. Зазначає, що заборгованість відповідачем була погашена після подачі позову до суду.

В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд повідомлялись належним чином.

Розглянувши клопотання представника відповідача суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Таким чином, сама по собі сплата відповідачем заборгованості за кредитним договором після відкриття провадження у справі не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір, а тому у суду відсутні визначені процесуальним законом підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Розглянувши клопотання позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч.2 ст.255 ЦПК України).

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що позивач відмовився від позовних вимог, а також наявність підстав для прийняття судом такої відмови, суд дійшов висновку про задоволення заяви та наявність підстав для закриття провадження у справі.

Представником відповідача на адресу суду надана копія платіжної інструкції на переказ готівки № 400430097 від 04.03.2024 про оплату відповідачем на користь позивача судового збору у сумі 2 684,00 грн.

Оскільки відповідачем на користь позивача сплачено судовий збір у повному обсязі суд не вирішує питання про повернення позивачу судового збору.

Керуючись ст.ст.255, 260 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника позивача - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя М.П. Одарюк