Справа № 2-1074/07
Провадження №2-зз/369/11/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчко А.Я.

при секретарі судових засідань Лоу А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування арешту у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Управління міським господарством» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарної заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.2023 заявник ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про зняття арешту.

Свої заявлені вимоги мотивує тим що, 02.04.2007 року набрало законної сили заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.03.2007 року по цивільній справі № 2-1074/07 за позовом Комунального підприємства «Управління міським господарством» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарної заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 2019 грн.70 коп.

Зважаючи на ту обставину, що оплата заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 2019 грн.70 коп. відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відбулась вчасно, державним виконавцем ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції, з метою виконання рішення суду, було накладено арешт на нерухоме майно боржника, - квартиру по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (Постанова ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК 627932 від 06.09.2007 року.

Згідно з Інформаційною довідкою, сформованою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 21.09.2023 року, на квартиру по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , накладено обтяження у вигляді арешту. Підстава обтяження: Постанова ДВС Києво-Святошинського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК 627932 від 06.09.2007 року (реєстраційний номер обтяження: 5684812).

Таким чином, боржниками у виконавчому провадженні, в рамках якого накладено арешт, є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до Довідки № 87, виданої Позивачем - Комунальним підприємством «Управління міським господарством», станом на 01 вересня 2023 року жодної заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг немає.

Крім того, за інформацією, наданою Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 21 вересня 2023 року виконавчих проваджень, де боржником виступає чи виступала б ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у Відділі не перебуває та не перебувало. Дана інформація надана у результаті перевірки АСВП, реєстру, в якому обліковуються всі провадження щодо примусового виконання рішень.

З огляду на викладене вище, вважають, що є всі підстави для зняття арешту з майна, - квартири по АДРЕСА_1 , оскільки на даний момент ОСОБА_1 , як власник, позбавлена можливості реалізувати свої законні права на розпорядження вказаним об`єктом приватної власності. Однак, при зверненні до Вишневого відділу державної виконавчої служби з запитами № 12620 та № 12621 від 19.09.2023 року, з`ясувалося, що номери виконавчого провадження щодо накладення арешту наразі встановити неможливо та як наслідок, - арешт з зазначеної квартири у ДВС зняти не можуть, а відтак, оскільки заборгованостей немає, - рекомендовано у порядку ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» звернутися до суду для зняття арешту з нерухомого майна - квартири по АДРЕСА_1 .

На підставі вищезазначеного, просила суд: скасувати арешт, накладений на майно (квартиру по АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна: 781549)), власником якого є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), виключивши відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників та реєстру обтяжень (реєстраційний номер обтяження: 5684812) та скасувавши Постанову ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК 627932 від 06.09.2007 року.

У судове засідання заявник не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Судом встановлено, що 02.04.2007 року набрало законної сили заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.03.2007 року по цивільній справі № 2-1074/07 за позовом Комунального підприємства «Управління міським господарством» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарної заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 2019 грн.70 коп.

Зважаючи на ту обставину, що оплата заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 2019 грн.70 коп. відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відбулась вчасно, державним виконавцем ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції, з метою виконання рішення суду, було накладено арешт на нерухоме майно боржника, - квартиру по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (Постанова ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК 627932 від 06.09.2007 року.

Згідно з Інформаційною довідкою, сформованою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 21.09.2023 року, на квартиру по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , накладено обтяження у вигляді арешту. Підстава обтяження: Постанова ДВС Києво-Святошинського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК 627932 від 06.09.2007 року (реєстраційний номер обтяження: 5684812).

Таким чином, боржниками у виконавчому провадженні, в рамках якого накладено арешт, є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до Довідки № 87, виданої Позивачем - Комунальним підприємством «Управління міським господарством», станом на 01 вересня 2023 року жодної заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг немає.

Крім того, за інформацією, наданою Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 21 вересня 2023 року виконавчих проваджень, де боржником виступає чи виступала б ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у Відділі не перебуває та не перебувало. Дана інформація надана у результаті перевірки АСВП, реєстру, в якому обліковуються всі провадження щодо примусового виконання рішень.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26.09.2019 у справі №607/3894/17.

З огляду на наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України.

Як вбачається із змісту заяви, арешт на майно позивача було накладено постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження, тому вказана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 була боржником у виконавчому провадженні, тому вона не може пред`являти заяву про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Такі висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19) та у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року по справі №712/12136/18.

Зокрема, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відтак, провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 255, 448 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування арешту у цивільній справі за №2-1074/07 за позовом Комунального підприємства «Управління міським господарством» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарної заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Андрій ВОЛЧКО