Справа № 342/1381/23
Провадження № 2/342/88/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кравчук Петро Іванович, до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кравчук Петро Іванович, який здійснює адвокатську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 15.02.2022 у сумі 5000 Євро. В обґрунтування позовної заяви вказано, що 15.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 5000 Євро, які той зобов`язався повернути до 15.05.2022. Факт укладення договору підтверджується розпискою позивача. Всупереч умовам зазначеним у розписці, незважаючи на те, що строк повернення позики сплив, кошти йому не повернуті.

Ухвалою судді Андріюк І.Г. від 09 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кравчук Петро Іванович, до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №42 від 06.02.2024, вказану справу за повторним автоматизованим розподілом справ передано судді Федів Л.М.

Ухвалою судді Федів Л.М. від 08 лютого 2024 року прийнято справу № 342/1381/23 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кравчук Петро Іванович, до ОСОБА_2 про стягнення боргу до свого провадження. Вирішено вовторно розпочато розгляд справи по суті та проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. На адресу суду від представника позивача адвоката Кравчук П.І. надійшла заява, в якій представник просив долучити до матеріалів справи оригінал розписки ОСОБА_2 від 15.02.2022. Розглянути справу за відсутності позивача та його представника. У випадку неявки в судове засідання відповідача провести заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 , у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, в судові засідання, які були призначені для розгляду даної справи не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки про виклик за зареєстрованим місцем проживання. Однак, поштові відправлення з судовими повістками повернулися до суду без вручення, з довідками «Укрпошта», причина повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач причин неявки суду не повідомив.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.

Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позичальник - ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) взяв позику у позикодавця - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в сумі 5000 (п`ять тисяч) Євро, що підтверджується складеною ним розпискою від 15.02.2022.

Розпискою від 15.02.2022 стверджується, що позикодавець передав у власність позичальнику кошти у сумі 5000 Євро, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю до 15 травня 2022 року. У розписці також зазначено, що позика надана позичальнику позикодавцем під час складання цієї розписки. Доказом отримання грошей є підпис позичальника в цій розписці.

Умовами вказаної розписки передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк, встановлений цією розпискою. Неповернення суми позики у встановлений строк є порушенням умов цієї домовленості. Ця розписка носить характер договору позики. До відносин, які виникли з цієї розписки застосовується положення законодавства України щодо договору позики. Розписка містить підпис позичальника і дату.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу повернення суми позики.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України: за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст. 1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження факту отримання відповідачем коштів позивачем надано оригінал розписки від 15.02.2022.

Відповідач до суду не з`явився, факт написання розписки від 15.02.2022 не заперечив, а тому виникнення боргового зобов`язання за договорами позики (розпискою) є встановленим належним доказом, а сааме: оригіналом розписки від 15.02.2022.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Зі змісту договору позики (розписки) від 15.02.2022 можна зробити висновок, що відбулася передача грошових сум в розмірі 5000 євро від позикодавця ОСОБА_1 до позичальника ОСОБА_2 .

Однак, отримані в якості позики кошти в сумі 5000 Євро ОСОБА_2 , у вказаний в договорі позики (розписці) від 15.02.2022 строк, а саме, до 15 травня 2022 року, не повернув, доказів протилежного відповідачем надано не було.

Оригінал договору позики (розписки) від 15.02.2022 надано суду позивачем, що доводить невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

За змістом ч.1 ст.526 та ч.1 ст.530 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує правовий висновок, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), де зазначено, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

З врахуванням наведенного, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь заборгованість за договором позики від 15.02.2022 у розмірі 5 000 Євро є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, а тому підлягають до задоволення.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1963,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274 279, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКППНОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 15.02.2022 у розмірі 5 000 Євро.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКППНОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1963 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКППНОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 01.04.2024.

Суддя: Федів Л. М.