ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3674/22
номер провадження 2/695/158/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Ушакової К.М.

за участю: секретаря судового засідання Варданян Л.А.,

представників позивача адвокатів Шарої Л.О., Борейка О.І.,

представника відповідача адвоката Коваль Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку ПАТ «Укрінбанк» Караченцева Артема Юрійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання припиненою іпотеки за договором іпотеки та припинення (зняття) обтяження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку ПАТ «Укрінбанк» Караченцева Артема Юрійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненою іпотеки за договором іпотеки та припинення (зняття) обтяження.

Представник відповідача адвокат Коваль Л.Л. подала до суду 26.02.2024 клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Касаційним господарським судом справ № 913/266/20 та № 286/15260/17. Клопотання мотивувала тим, що 15.05.2020 Господарським судом Луганської області постановлено ухвалу у справі № 913/266/20, якою відкрито провадження у справі про банкрутсво ПАТ «Українська інноваційна компанія». В межах справи про банкрутство ухвалою від 03.06.2020 зобов`язано боржника утриматися від передачі у володіння або користування рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, належних боржнику, бухгалтерської документації без згоди розпорядника майна. Ухвалу від 15.05.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство оскаржено уповноваженою особою ФГВФО на продовження виведення з ринку ПАТ «УКРІНБАНК» та ФГВФО. Також наразі триває розгляд справи справи № 826/15260/17 за позовом ФГВФО про визнання протиправними дій та рішень державного реєстратора юридичних осіб (реєстраційні дії по зміні керівника юридичної особи, зміні повного найменування на ПАТ «УКРІНКОМ» та ПАТ «Українська інноваційна компанія», зміна скороченого найменування, зміна місцязнаходження, зміна видів діяльності, інші зміни). В контексті розгляду справи за позовом ОСОБА_1 триваючі наразі справи № 913/266/20 та № 826/15260/17 впливають на правильність розгляду справи № 695/3674/22, а саме: на визначення підсудності справи № 695/3674/22 та оцінку законності реєстраційних дій щодо юридичної особи ПАТ «Українська інноваційна компанія». Таким чином відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є необхідність в зупиненні провадження у даній справі.

Представник відповідача ПАТ «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення банку з ринку ОСОБА_4 адвокат Коваль Л.Л. у судовому засіданні підтримала клопотання про зупинення провадження у справі та просила задовольнити.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 адвокати Шарая Л.О. та Борейко О.І. заперечували проти зупиненя провадження у справі з підстав зазначених у письмових запереченнях, які приєднанні до матеріалів справи.

Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, але в матеріалах справи є заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем у даному спорі визначено відповідача Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку ПАТ «Укрінбанк» Караченцева Артема Юрійовича.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правонаступників банку та про законність його управління Фондом гарантування вкладів аж до моменту, поки власники не приведуть діляьність банку у відповідність із вимогами законодавства та НБУ прийме рішення про визнання діляності банку такою, що відповідає законодавству та поверне банк під свій нагляд. У пунктах 205-206 вказаної постанови судом висновувано, що «власники ПАТ «Український інноваційний банк», приймаючи рішення про відмову від «банківської діяльності», висловили своє бажання припинити таку діяльність, яка є складовою спеціальної правосуб`єктності банку як юридичної особи, але вони не звернулись до існуючої процедури ліквідації банку за їх рішенням, передбаченої статтею 78 Закону про банки, погодження якої з боку НБУ неможливе в силу чинності у відповідного банку статусу проблемного, що відповідає як статті 78 Закону про банки так і пункту 2.4 глави 2 розділу ІІІ Положення про заходи впливу. Також відповідно до банківського законодавства реорганізація банку або його ліквідація за рішенням власників має відбуватись за погодження з НБУ. Відповідного погодження не встановлено. Разом з тим банківським законодавством, зокрема статтями 16 та 46 Закону про банки, також передбачено інформування та погодження з НБУ змін до статуту банку, а також їх реєстрацію тільки після погодження таких змін НБУ. Однак весь обсяг організаційних змін банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року не погоджувався НБУ, попри те, що таке погодження є обов`язковим.

Відповідно до пунктів 207-209 вказаної вище постанови ВП ВС зазначила, що «банківське законодавство не передбачає правонаступництво у разі ліквідації банку. Крім того, з урахуванням частини шостої статті 77 Закону про банки, частини третьої статті 53 Закону про гарантування вкладів, пункту 3.1 глави 3 розділу ІІІ Положення про заходи впливу ліквідація банку ані за ініціативою НБУ, ані за ініціативою власників банку не може вважатись завершеною, оскільки не відповідає вимогам цих нормативних положень, що визначають момент закінчення ліквідації банку. Отже, не залежно від того чи проведена ліквідація банку чи ні, банк зобов`язаний узгоджувати внесення змін до свого статуту з НБУ відповідно до вимог банківського законодавства. Ця вимога чинна незалежно від чинності Постанови НБУ про неплатоспроможність банку, Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, Постанови НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку, Рішення Фонду про ліквідацію банку. Правочину між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «УКРІНКОМ» щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також. Іншої передбаченої статтею 512 ЦК України зміни кредитора в особі ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «УКРІНКОМ» (ПАТ «Українська інноваційна компанія») не доведено.»

Відповідно до положень ч. 1 ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Виходячи з аналізу вказаної статті, відповідач позбавлений можливості ініціювати питання про залучення співвідповідача. Таке право має лише позивач по справі.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, що узгоджується з усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц.

Враховуючи викладене вище та те, що позивачем визначено відповідачем у справі Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення з ринку ПАТ «Укрінбанк» Караченцева Артема Юрійовича, суд вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі до розгляду Касаційним господарським судом справ № 913/266/20 та № 826/15260/17.

Разом з цим, суд звертає увагу, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. При цьому, порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного клопотання, оскільки справа в провадженні суду перебуває з 2022 року, а таке зупинення може призвести до порушення прав учасників процесу на розумний строк розгляду справи, крім того представником відповідача у виконання положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не доведена об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до перегляду Верховним Судом цивільних справ № 913/266/20 та № 826/15260/17.

Керуючись ст. ст.251,258-261,353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Коваль Любові Леонідівни про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: К.М. Ушакова