Дата документу 05.03.2024 Справа № 337/906/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 337/906/22 Головуючий у 1 інстанції: Кучерук І.Г.
№ 22-ц/807/515/24 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Полякова О.З.

Онищенко Е.А.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

В лютому 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначало, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 15.09.2017 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді. Заявою Відповідача підтверджується факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту.

Вказано, що підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку.

Відповідно до виявленого бажання. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

У подальшому Відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 16.04.2019 р., отримав картку типу Преміальна картка World Elite кредитний ліміт до 400000 грн. Номер та строк дії отриманої кредитної карток зазначено у довідці про отримання картки.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

У зв`язку порушеннями зобов`язань за кредитний договором та урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом 18.01.2022 року має заборгованість 439308,16 грн., яка складається з: 396159,82 грн. - заборгованість за кредитом; в т.ч.: 274851,97 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 121307,85 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 19411,84 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, та 23736,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Посилаючись на вищезазначене просило суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у розмірі 6589,62 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ІІриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 15.09.2017 року у сумі 396159 грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ІІриватБанк» сплачені судові витрати у розмірі 5942 грн. 52 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь АТ КБ «ІІриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 15.09.2017 року у сумі 22924,28 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наданих суду документів, ОСОБА_1 , 15.09.2017 року у ПАТ КБ «ІІРИВАТБАНК», правонаступником якого виступає АТ КБ «ІІРИВАТБАНК», оформив анкету заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, на кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Як доказ укладення договору з відповідачем, банк надав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку(від 15.09.2017 року), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт(тарифи затверджені 08.04.2019 року), паспорт споживчого кредиту(від 16.04.2019 року), та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг(без вказівки дати).

Позивачем надано розрахунок заборгованості, в якому зазначено, що станом на 18.01.2022 року у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.09.2017 року в розмірі 439308,16 грн., яка складається: 396159,82 грн. заборгованість за кредитом; 19411,84 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 23736,5 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно виходив з того, що правовим висновком Великої Палати Верховного Суду (постанова Палати від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що містяться в матеріалах справи, визнавались відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору, більш того зазначені документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Заперечуючи проти оскаржуваного судового рішення апелянт посилався на те, що відповідачем було отримано паспорт споживчого кредиту, у якому містяться умови кредитування. Натомість паспорт не є самим кредитним договором, а лише носить ознайомлювальний характер, про що свідчить зазначення в ньому наступного: умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Паспорт споживчого кредитування містить пропозицію щодо укладення договору на певних умовах у двох варіантах, але не підмінює сам договір, у якому мають бути чітко визначені всі умови кредитного договору, а не альтернативні варіанти.

Додатково це підтверджується тим, що такий Паспорт споживчого кредитування не зазначається у анкеті-заяви як складова частина договору.

Як правильно зазначив суду першої інстанції, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Даний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду (постанова Палати від 23 травня 2022 року, справа № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20).

Крім того, як слушно зазначив суд першої інстанції, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.09.2017 року, а паспорт споживчого кредиту містить посилання на дату надання інформації 16.04.2019 року, та підпис споживача ОСОБА_1 від 16.04.2019 року.

За таких обставин, є правильним висновок суду першої інстанції, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, що встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Тож суд стягнув з відповідача лише заборгованість за кредитом, яка становить 396159,82 грн. і складається з 274851,97 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту і 121307,85 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Визначаючи зазначену суму до стягнення, суд першої інстанції виходив лише з відомостей, які були зазначені позивачем у позові та містяться у виписці про рух коштів за договором.

Натомість надані позивачем розрахунки не виокремлюють скільки всього грошових кошів було внесено відповідачем на погашення кредиту та як вони були розподілені.

Наданий витяг про рух коштів (а.с.93-136), містить численні відомості про деталі грошових операцій, з яких вбачається, що відповідачем вносилися грошові кошти на поповнення рахунку, але й здійснювалося списання цих коштів на комісію банку за обслуговування, на проценти за користування кредитним лімітом, плата за несвоєчасне погашення кредитного ліміту тощо.

Відтак надані позивачем відомості не дозволяють виокремити ті грошові кошти, які були отримані позичальником та ті, які списувалися поза волею позичальника за рахунок кредитного ліміту та внесених позичальником грошових сум на погашення тіла кредиту.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині визнаних позовних вимог.

Позивачем не спростовано доводи апеляційної скарги про те, що залишок заборгованості з урахуванням руху коштів, які були отримані позичальником та повернені на рахунок, становить 22 924,28 гр.

З урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК підлягає зменшенню компенсація витрат позивача по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2023 року у цій справі скасувати в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза тілом кредиту задовольнити частково.

Сягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 22 924, 28 ( двадцять дві тисячі дев`ятсот двадцять чотири гр. 28 коп.) та на компенсацію витрат по сплаті судового збору 329, 45 гр. ( триста двадцять дев`ять гр. 45 коп).

В іншій частині судове рішення не оскаржене.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 березня 2024 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: О.З. Поляков

Е.А. Онищенко