Справа №551/276/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2024 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.

секретаря Барабан Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Шишацької селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2024 до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Шишацької селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позовні давності обґрунтовані тим, що 20 серпня 2013 року ОСОБА_1 за 16000 грн. придбав у ОСОБА_5 домоволодіння та три земельні ділянки по АДРЕСА_1 . Даний факт не був належним чином оформлений, а підтверджується лише відповідною письмовою розпискою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, а спадкова справа щодо його майна не заводилась.

Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги № 5, особовий рахунок № НОМЕР_1 на 01.07.1990 року відносилося до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: ОСОБА_5 голова колгоспного двору; ОСОБА_2 дружина; ОСОБА_3 син; ОСОБА_4 син.

Колишня дружина померлого, а також його сини не претендують на свої частки у колгоспному дворі та не заперечують проти визнання за позивачем права власності на вказане домоволодіння.

Починаючи з 20 серпня 2013 року і по теперішній час (понад десять років) ОСОБА_1 добросовісно, відкрито та безпосередньо володіє будинком АДРЕСА_1 , утримує його в належному стані, здійснив капітальний ремонт, сплачує комунальні послуги та здійснює обробіток земельної ділянки, на якій розміщено будинок, дотримуючись її цільового призначення, веде підсобне господарство.

Разом з тим, позивач позбавлений можливості оформити придбане ним домоволодіння на своє ім`я та звернувся до суду про визнання за ним права власності на вказане домоволодіння (житловий будинок та земельну ділянку його будівництва та обслуговування) за набувальною давністю.

Ухвалою суду від 05 березня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, підтримання позовних вимог та доводів позовної заяви.

Будучи належним чином повідомленими судом про час та місце розгляду справи, жоден з відповідачів не з`явились в судове засідання, натомість кожний них подав до суду письмову заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи у їх відсутність.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи її розгляд проведено без фіксування судового процесу технічними засобами за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про те, що визнання позову всіма відповідачами є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до наданої суду письмової розписки 20 серпня 2013 року ОСОБА_5 в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за 16000 грн. продав ОСОБА_1 домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельні ділянки (а.с.7).

Згідно технічного паспорту, виготовленого 12 лютого 2024 року ПП ПБТІ «Інвентаризатор» (справа № 36159) житловий будинок садибного типу, який розташований по АДРЕСА_1 складається з наступного: Житловий будинок 1968 року побудови, загальною площею 65,4 кв.м., житловою площею, 32,8 кв.м. (літер. А-1), Літня кухня (літер. Б), Гараж (літер. В), Сарай (літер.Г), Сарай (літер. Д), Погріб вхідний (літер. Е), Погріб вхідний (літер. Ж), Колодязь питний (№ 1)(а.с.13-15).

Відповідно до довідки ПП ПБТІ «Інвентаризатор» № 1160 від 12 лютого 2024 року станом на лютий місяць 2024 року реєстрація права власності на вказаний житловий будинок не проводилась, нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт станом на 31.01.2024 відсутні (а.с.12).

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру ОСОБА_5 за життя належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,11га, яка має кадастровий номер :03:001:0071 та розташована в с. Вертелецьке колишнього Шишацького району Полтавської області (а.с. 17-24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75995946 від 27.02.2024 (а.с.10).

На момент його смерті з ним за однією адресою була зареєстрована лише колишня дружина ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Воскобійницького старостинського округу виконавчого комітету Шишацької селищної ради № 60 від 24.02.2024 (а.с.9).

Згідно довідки Воскобійницького старостинського округу виконавчого комітету Шишацької селищної ради № 62 від 25.01.2024 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги № 5, особовий рахунок № НОМЕР_1 на 01.07.1990 року відносилося до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: ОСОБА_5 голова колгоспного двору; ОСОБА_2 дружина; ОСОБА_3 син; ОСОБА_4 син (а.с. 11).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5. У наступному - Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 12 травня 1985 року № 5-2426 та Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно з вказаними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

За приписами ст.ст. 120, 121, 123 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Інститут суспільної групи господарств колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року відповідно до постанови Верховної ради Української РСР № 885-ХІІ з введенням у дію Закону України «Про власність».

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як колишні члени колгоспного двору не претендують на свої частки у колгоспному дворі та не заперечують щодо визнання права власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 за набувальною давністю за ОСОБА_1 , про що кожним з них до суду подано відповідну письмову заяву.

Згідно ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою.

Згідно ч. 1. ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 вказаної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Зокрема Шишацька селищна рада наділена правом звернення до суду із позовом про визнання безгосподарським майна, яке фігурує у даній справі, а тому позов заявлено не лише до відповідачів фізичних осіб, а й до органу місцевого самоврядування.

Як встановлено судом з матеріалів справи позивач хоча й без належного юридичного оформлення, але добросовісно заволодів житловим будинком АДРЕСА_1 та розташованою під ним земельною ділянкою і більше 10 років безперервно та відкрито володіє даним майном. Крім позивача жодні особи на дане майно не претендують, безгосподарським воно не визнавалось.

Разом з тим відсутність правовстановлюючих документів на даний будинок та неналежне оформлення факту купівлі позивачем будинку та розташованої під ним земельної ділянки перешкоджає останньому оформити своє право власності на дану нерухомість.

Зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не порушують нічиїх прав, сприяють впорядкуванню обліку об`єктів нерухомості, право власності на які не зареєстровано або не переоформлено належним чином протягом тривалого проміжку часу, а отже вважає необхідним їх задовольнити.

Враховуючи те, що позивач на стягненні з відповідачів судових витрат не наполягає, суд відносить їх на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Шишацької селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності за набувальною давністю на будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку 1968 року побудови, загальною площею 65,4 кв.м., житловою площею, 32,8 кв.м. (літер. А-1), літньої кухні (літер. Б), гаража (літер. В), сараю (літер. Г), сараю (літер. Д), погребу вхідного (літер. Е), погребу вхідного (літер. Ж), колодязя питного (№ 1) та на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, площею 0,1100 га, кадастровий номер :03:001:0071, яка розташована в АДРЕСА_1 і належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 6049533 від 11 липня 2013 року (бланк серії САВ № 719529).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його проголошення (підписання).

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап