Справа №295/8348/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі :

Головуючого судді Чішман Л.М.

з участю секретаря Лайчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Славутської міської ради Хмельницької області, служба у справах дітей Житомирської міської ради Житомирської області про визначення місця проживання дитини та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, орган опіки та піклування служба у справах дітей Славутської міської ради Хмельницької області про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 16.09.2022 року по справі №295/8348/22 відкрито провадження.

14.10.2022 року відповідач ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути з відповідача судові витрати.

17.10.2022 ухвалою Богунського районного суду м.Житомира зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської, орган опіки та піклування служба у справах дітей Славутської міської ради Хмельницької області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: служба у справах дітей Славутської міської ради Хмельницької області, служба у справах дітей Житомирської міської ради Житомирської області, про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом та присвоєно цивільній справі №295/8348/22.

За клопотанням представника позивача, 14.12.2022 року в справі призначалась психіатрична експертиза відносин батьків та дитини. Представник позивача відмовився від проведення вказаної експертизи ( а.с. 129).

Позивач та його представник за їх участі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити, визначити місце проживання доньки з батьком.

Відповідач та її представник заперечували щодо задоволення первісного позову, просили визначити місце проживання дитини з матір"ю.

Вислухавши учасників судового засідання (за їх участі), дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 2011 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу. Сторони стали батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.35).

Неповнолітня дитина до грудня 2021 року проживала з обома батьками в с. Глибочиця Житомирського району, Житомирської області.

В середині лютого дитина разом з батьком поїхали до м.Славута, Шепетівського району, Хмельницької області до батьків позивача. Після початку війни батько та донька були зареєстровані в м.Славута, як внутрішньо переміщені особи.

26.03.2022 мати дівчинки ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , та змінила прізвище на ОСОБА_8 ( а.с.36).

Відповідно до довідки від 25.04.2022 № 6822- ОСОБА_9 взята на облік внутрішньо переміщеної особи та проживає - АДРЕСА_1 .

Зі змісту довідки від 30.08.2022 року № 13 Глибочицького закладу дошкільної освіти "Веселка" вбачається, що ОСОБА_4 відвідувала навчальний заклад з 11.03.2019 року та до початку воєнного стану. Мати дівчинки проявляла дбайливе ставлення до дочки, ретельно стежила за її зовнішнім виглядом, піклувалась про здоров"я дитини.( а.с .38)

Довідкою № 37 від червня 2022 року Глибочицька амбулаторія ЗП-СМ повідомляє, що ОСОБА_6 , проживаючи за адресою АДРЕСА_2 неодноразово зверталась за медичною допомогою з приводу обстеження, лікування, проведення профілактичних щеплень своєї доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 навчалась в першому класі Славутської гімназії № 5 м.Славути Хмельницької облаті (довідка № 22 від 26 серпня 2022, а.с. 10). ОСОБА_4 за результатами обов"язкового медичного профілактичного огляду є здоровою дитиною ( довідка від 06.05.2022, а.с.11).

Протягом квітня -червня 2022 року ОСОБА_6 "я неодноразово зверталась до органів поліції щодо неправомірних дій колишнього співмешканця ОСОБА_1 , в ході перевірок з останнім проведено профілактичні співбесіди щодо належного виконання батьківських обов"язків.( а.с.61-64).

ОСОБА_1 звертався до органів поліції щодо вчинення його колишньою дружиною ОСОБА_6 психологічного та фізичного насильства відносно дитини( а.с 78-81, 136-159)

Згідно рапорту від 23.07.2022 відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції ГУПП в Хмельницькій області за заявою ОСОБА_10 зареєстровано повідомлення про незаконне позбавлення волі або викрадення онуки ОСОБА_4 ( а.с. 15-18).

09.09.2022 комісією служби у справах дітей Житомирської міської ради Житомирської області складено акт про оцінку рівня безпеки дитини, з якого вбачається, що догляд за неповнолітньою ОСОБА_4 здійснюють ОСОБА_5 та чоловік матері ОСОБА_7 ( а.с. 41-46)

Згідно довідки від 14.09.2022 № 1826- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання АДРЕСА_3 ( а.с. 48)

Мати ОСОБА_5 на психіатричному обліку в КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради не перебуває, за допомогою не зверталась.( а.с. 49). КУ "Обласний медичний спеціалізований центр Житомирської обласної ради" довідкою від 20.09.2022 повідомляє, що у ОСОБА_5 відсутні психічні та поведінкові розлади, пов"язані із зловживанням алкогольними напоями, наркотичними засобами, психотропними речовинами( а.с 50).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 03.05.2023 № 530 визначено участь та порядок побачень ОСОБА_1 з дитиною ( а.с. 189)

Свідок ОСОБА_11 - мати відповідача, в судовому засідання зазначила, що мати з дитиною має тісний зв"язок, є гарною матір"ю піклується про дитину. Батько неодноразово при дитині висловлювався нецензурною лайкою, вживає наркотичні засоби. Дитина повідомляла свідку, що батько просить говорити неправду, дитина боялась, що її будуть бити.

Свідок ОСОБА_10 - батько позивача, пояснив, що в будинку де проживали позивач та відповідач було неприбрано, павутиння, бруд. Коли свідок приходив, ОСОБА_12 "я запитувала чи приніс спиртне. Сусіди розповідали, що за відсутності ОСОБА_13 до будинку ходять інші чоловіки. Дар"я лише два рази приїздила до дитини за час перебування в м.Славута, син не здійснював перешкод у спілкуванні з дитиною.

Під час опитування неповнолітньої ОСОБА_4 за участі психолога ОСОБА_14 , дівчинка повідомила, що батьки хороші, проживати хоче з мамою.

Зі змісту висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 , виконавчий комітет вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір"ю ОСОБА_3 .

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2 ст. 29 ЦК України).

Положеннями ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як зазначено у ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначаються нею самою.

Відповідно до частин 1-2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У справах щодо здійснення одним із батьків прав на спілкування стаття 8 Конвенції передбачає батьківське право на вжиття заходів з метою возз`єднання зі своєю дитиною та обов`язок національних органів влади сприяти такому возз`єднанню настільки, наскільки інтереси дитини передбачають, що має бути зроблено все для збереження особистих стосунків, і, за необхідності, «відновлення» сім`ї; обов`язок держави полягає не у досягненні результату, а у вжитті заходів (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кацпер Новаковський проти Польщі» пункт 74, від 10.01.2017 року).

Верховний Суд у постанові від 30.03.2021 року по справі №542/1428/18 зазначив, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Право взаємного спілкування одного з батьків та дитини становить основоположний елемент «сімейного життя» у розумінні статті 8 Конвенції.

Неповнолітня донька Глорія проживає з матір"ю, яка в змозі забезпечити дитину належними умовами проживання, виховання та розвитку.

Крім цього, мати зазначила, що не чинитиме жодних перешкод для спілкування батьку з дитиною та сприятиме тому, щоб дитина не була позбавлена піклування батька.

Механізм визначення місця проживання дітей з одним із батьків не має на меті обмеження іншого з батьків у правах.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суд враховує об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема, поведінку батьків щодо дитини.

Суд враховує, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання доньки та забезпечити доброзичливе спілкування один з одним, а також інтереси неповнолітньої дитини, її вік, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, право малолітньої на щасливе та спокійне дитинство, та інших соціальних факторів, які вказують на її відношення до утримання і виховання дитини, ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, наміри і можливості виховувати дитину як повноцінного члена суспільства, виходить із першочергового значення та оцінки саме найкращих інтересів дитини, та дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, на підставі внутрішнього переконання та враховуючи думку дитини, яка хоче проживати з матір"ю, дійшов висновку що місце проживання дитини Глорії з матір"ю відповідатиме найкращому забезпеченню інтересів неповнолітньї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан його розвитку, незалежно від того з ким остання буде проживати.

При цьому, визначення місця проживання дитини з матір"ю не впливатиме на її взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 141, 160, 161, 171 Сімейного кодексу України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 12, 77, 81, 141, 200, 206, 211, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РН НОМЕР_1

Відповідач ОСОБА_5 , місцепроживання АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 01.04.2024

Суддя Л.М.Чішман