СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/8337/23
пр. № 2-др/759/37/24
11 березня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді П`ятничук І.В.,
за участю секретаря Марус А.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,
Представник позивача ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 09.05.2023 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.02.2024 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 20000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 09.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

12.02.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 51150,00 грн., які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 40000,00 грн. та витрат пов`язаних із залученням перекладача на переклад документів для подачі їх як доказ до суду у розмірі 11150,00 грн.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Представник позивача ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 09.05.2023 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.02.2024 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 20000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 09.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

12.02.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 51150,00 грн., які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 40000,00 грн. та витрат пов`язаних із залученням перекладача на переклад документів для подачі їх як доказ до суду у розмірі 11150,00 грн.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, 09.01.2023 року між Адвокатським об`єднанням «Аструм» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 09/01/23-1/1.

Крім того, 06.02.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Аструм» та ОСОБА_2 було підписано акт № 1 наданих послуг, відповідно до якого вартість наданих адвокатських послуг позивачу становить 40000,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 09/01/23-1/1 від 09.01.2023 року; акт наданих послуг № 1 від 06.02.2024 року; платіжну інструкцію від 25.01.2023 року про сплату гонорару за договором про надання правової допомоги № 09/01/23-1/1 від 09.01.2023 року у розмірі 40000,00 грн.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Суд зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

А отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні позову.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зважаючи на викладені норми, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 40000,00 грн.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на те, що справа є незначної складності, досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, враховуючи відсутність заяви відповідача про зменшення судових витрат, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 20000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних із залученням перекладача на переклад документів для подачі їх як доказ до суду у розмірі 11150,00 грн., судом встановлено наступне.

Відповідно до акту № 1 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.03.2023 року, № 2 від 26.04.2023 року, № 1 від 20.09.2023 року укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , позивачем було сплачено за переклад документів 11150,00 грн.

Необхідність залучення перекладача була обумовлена потребою у здійсненні перекладу доказів на українську мову. Зазначене свідчить, що іншим чином обґрунтувати розмір витрат, ніж здійснити переклад письмових доказів, позивач була позбавлена можливості, а тому суд вважає, що наведені позивачем судові витрати, які полягали у здійсненні перекладу на українську мову, були неминучими та пов`язані із розглядом справи про стягнення аліментів.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати пов`язаних із залученням перекладача на переклад документів у розмірі 11150,00 грн.

Оскільки при ухваленні рішення та дослідженні матеріалів справи Святошинським районним судом м. Києва не вирішено питання стосовно витрат за надання правової допомоги та витрат за проведення перекладу документів, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язані із залученням перекладача у розмірі 11150,00 грн. та витрат за надання правової допомоги у розмірі 20000,00 грн., а тому заява представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 )витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн. 00 коп. та витрат пов`язаних із залученням перекладача у розмірі 11150 грн. 00 коп., а всього стягнути 31150 ( тридцять одну тисячу сто п`ятдесят ) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: І.В. П`ятничук