КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1391/24
Провадження № 2-о/552/109/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі Біжко Т.В.

за участі:

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 06.03.2024 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з заявою про видачу обмежувального припису.

У своїй заяві посилалась на те, що вна проживає в одній квартирі зазом із колишнім зятем. ОСОБА_2 періодично вчиняє сварки, зловживає алкоголем, вчиняє психологічне насильство. Вироком Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 визнано винним за ч.2 ст. 125 КК України. 19.02.2024 року інспектором СПДН Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області постановлено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 .

Просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) заборонити перебувати в місці спільного проживання ( перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 07.03.2024 р.

У судовому засіданні заявник заяву підтримала в повному обсязі, просить її задовольнити.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, не з`явився, з невідомих суду причин.

Суд, заслухваши пояснення заявника, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають спільно за адресою АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 19.02.2024 року винесено тимчасовий заборонний припис на 1 добу у зв`язку зі скоєнням ним домашнього психологічного насильства.

Також, встановлено, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, вироком Київського районного суду м. Полтави від 26.10.2022 року ОСОБА_2 визнано винним за ст. 125 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Даним вироком встановлено, що 04 жовтня 2022 року близько 10 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_2 будучи в стані алкогольного сп`яніння перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшовши до потерпілої ОСОБА_1 умисно схопив своєю правою рукою та стиснувши з силою її праве передпліччя почав трясти, після чого штовхнув останню в бік газової плити, в результаті чого не втримавши рівновагу потерпіла вдарилась лівою частиною тулуба об газову плиту.

Не зупиняюсь на досягнутому обвинувачений схопив потерпілу за дві руки та продовжував трясти, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: рани м`яких тканин ділянки правого ліктьового суглобу, яка кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, крововиливів в шкіру правого передпліччя та крововиливів в шкіру лівого ліктьового суглобу та задньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій ОСОБА_2 .

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

Отже, за результатами оцінки наданих доказів, суд дійшов до переконання, що через систематичний психологічний та фізичний тиск, який проявляється у нанесені побоїв, застосуванні словесних образах, погрозах і залякуваннях, що чинить ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , заявник як особа, що постраждала від домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом № 2229-VIII, а відтак, суд вбачає підстави для видачі обмежувального припису з покладенням на заінтересовану особу відповідних заборон.

На думку суду, видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертв домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який впродовж дії припису буде позбавлений права на спілкування з заявником .

Також зважаючи на тривалість застосування психологічного насильства кривдником до постраждалої особи, враховуючи психологічний стан заявника, вказані вище обмеження суд вважає за необхідне застосувати терміном на шість місяців.

Вирішуючи питання щодо заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 згідно копії паспорту зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

Оскільки встановлено, що факти домашнього насильства мали місце за адресою спільного проживання заявника та ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , факти психологічного насильства мали місце саме під час спільного проживання, суд вважає за необхідне встановити заборону перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою - ОСОБА_1 .

Зважаючи на форми прояву домашнього насильства, застосування якого встановлено судом, також підлягають задоволенню вимоги щодо заборони особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Підстави для задоволення інших вимог судом не встановлені.

Таким чином, заява підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.350-1 - 350-6 ЦПК України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 6 (шість) місяців .

Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання ( перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Судові витрати за розгляд справи віднести за рахунок держави.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню і його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ;

заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код не встановлено

Суддя Т.В. Шаповал