провадження №2/932/2909/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суду м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Цитульського В.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

Ухвалою судді від 22 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Стислий виклад позиції позивача.

03 липня 2022 року сталася ДТП за участю транспортного засобу «Мерседес-Бенц» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Рено» д/н НОМЕР_2 . Вину ОСОБА_1 визнано постановою суду. Автомобіль «Мерседес-Бенц» д/н НОМЕР_1 був застрахований у ТДВ СК «Альфа Гарант», внаслідок чого власнику «Рено» виплачене страхове відшкодування у розмірі 29 752,65 грн. Таким чином, ТДВ СК Альфа-Гарант, як страховик, має право регресу у розмірі фактично понесених витрат.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи в спрощеному проваджені належним чином, направленням кореспонденції на адресу реєстрації, однак у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

18.10.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 , оформлений Полісом N? 206367127.

ОСОБА_1 03 липня 2022 року о 00 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , під час руху в районі електроопори N? 74 по Бульвару Слави в м. Дніпрі, не врахувавши дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості та своєчасно не вжив заходів для її зменшення аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого не впорався та втратив керування, здійснивши наїзд на припаркований транспортний засіб «Рено», д/н НОМЕР_2 , що був залишений на місці стоянки водієм ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив пп. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав сам правопорушник. ОСОБА_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Дані відомості підтверджуються постановами Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська по справа N? 201/5515/22 та N? 201/5528/22, відповідно.

Власник пошкодженого майна, а саме власник ТЗ ««Рено», д/н НОМЕР_2 звернувся з відповідною вимогою про виплату страхового відшкодування, керуючись нормами чинного законодавства, та з урахуванням п. 36.2, ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» було враховано всі отримані документи та було виплачено 29 752,65 грн., страхового відшкодування.

Норми права застосовані судом.

Згідно з нормою частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Підпунктом 33.1.1. п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Згідно із ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами ч.2 та 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 1ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами, встановленими в ч.ч.1, 2ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.ч. 3, 4ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Мотиви та висновки суду.

Із матеріалів справи убачається, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2022 року у справі № 201/5515/22 встановлено, що відповідач, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 29752,65 грн.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно дост.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2019 року між ТДВ «Альфа-Гарант» та Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери» було підписано договір про надання правничої допомоги.

У відповідності до п. 1.1 за цим Договором Адвокатське Бюро зобов`язується надавати Клієнту професійну правничу допомогу, передбачену цим Договором та/або додатками, додатковими угодами, завданнями-дорученнями до цього Договору, а Клієнт зобов`язується прийняти відповідну правничу допомогу та оплатити її.

Крім того, матеріали справи містять копію завдання-доручення до вказаного Договору, у відповідності до якого Адвокатському Бюро було доручено здійснити допустимі дії щодо захисту прав та інтересів Клієнта, зокрема, за справою зі страхувальником ОСОБА_2 гонорару за цією справою визначена в 6 000,00 грн.

Загальна сума була перерахована Адвокатському Бюро у відповідності до платіжного доручення № ID-191087 від 06.02.2023 р.

На підтвердження вищевказаних витрат адвокатом надано копії актів приймання-передачі послуг з детальним описом виконаних робіт, затрат часу на їх вчинення та їх вартості.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про належне підтвердження представником позивача факту оплати професійної правничої допомоги в повному обсязі.

Суд також вважає, що витрати, понесені позивачем, є обґрунтованими та співмірними із складністю справи та тим обсягом послуг, що надавалися представником позивача в ході розгляду даної справи.

З урахуванням того, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.2,5,10-13,76-81,89,141,259,263-265,273,352,354,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 29 752 грн. 65 коп., судові витрати в розмірі 2 684 грн. 00 коп. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 29.02.2024.

Суддя: В.І. Цитульський