Дата документу 11.03.2024 Справа № 317/5448/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 317/5448/23 Пр. № 22-ц/807/499/24 Головуючий у 1 інстанції: Громова І.Б. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 11 грудня 2023 року

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року Банк звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.02.2007 року у розмірі 58238,99 грн. станом на 23.08.2023 року, яка складається з: 47749,92 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 00,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 10489,07 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 00,00 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 00,00 грн. - пені; 00,00 грн. - комісії, від сплати якої на користь Банку відповідач у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 2684,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Громову І.Б. (а.с. 76).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 84) провадження у цій справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 11 грудня 2023 року (а.с. 101-103) позов Банку у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () заборгованість за кредитом станом на 23.08.2023 року у розмірі 47749,92 грн. за кредитним договором № б/н від 28.02.2007 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк, як позивач, у своїй апеляційній скарзі (а.с. 110-111) просив заочне рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовної вимоги Банку про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 10489,07 грн. і в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну вимогу Банку про стягнення відсотків за користування кредитом у повному обсязі, стягнути з відповідача судові витрати.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 116).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 22 січня 2024 року (а.с. 121), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с. 123).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

22 листопада 2023 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах. Так, КСУ визнав неконституційними пункти 1, 5 ч. 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу, які визначають, що малозначними справами є: 1 - справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - тобто, станом на 2023 рік 268400,00 грн.; 5 - справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує 250 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, 671000,00 грн. Зокрема, КСУ зазначив, що установлення у процесуальному законі розміру ціни позову як критерію для віднесення справи до категорії малозначних має бути ґрунтовано на принципові домірності, що зобов?язує державу визначити в Кодексі такий розмір ціни позову, який не буде надмірним для обраної мети та не спотворить розуміння справи як малозначної для особи. Разом з тим, визначені розміри ціни позову як критерії віднесення справи до категорії малозначних у сумах 268400,00 грн. та 671000,00 грн. є не лише значними, а й перевищують установлені в законі розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати. Зокрема, визначений у пункті 1 ч. 6 статті 19 ЦПК розмір ціни позову перевищує 40 мінімальних заробітних плат та дорівнює 8 рокам одержання особою виплат у разі, якщо ці виплати дорівнюватимуть розміру прожиткового мінімуму. За пунктом 5 ціна позову перевищує 100 мінімальних заробітних плат та дорівнює 20 рокам одержання особою виплат у розмірі прожиткового мінімуму. Ці пункти утрачають чинність через 6 місяців із дня ухвалення КСУ цього Рішення, тобто, у травні 2024 року. До того часу Верховній Раді треба привести нормативне регулювання, установлене цими пунктами ЦПК у відповідність до Конституції та цього Рішення КСУ.

Відповідач ОСОБА_1 (а.с.126) не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У період з 19.02.2024 року по 04.03.2024 року включно суддя-доповідач перебувала у відпустці (довідка а.с. 128).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банку.

Встановлено, що за заявою відповідача вищезазначене заочне рішення судом першої інстанції, у тому числі в частині задоволення позовних вимог Банку, не переглядалось, в апеляційному порядку не оскаржується.

Банк, як позивач, оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині відмови у задоволенні його позовних вимог до відповідача про стягнення заборгованості з відсотків у розмірі 10489,07 грн.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банку і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - в частині відмови у задоволенні позовних вимог Банку до відповідача про стягнення заборгованості з відсотків у розмірі 10489,07 грн.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення … частково і ухвалення у відповідній частині нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи Банку у стягненні з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10489,07 грн., керувався ст.ст. 207, 526, 549, 551, 610, 612, 625-626, 628, 634, 638, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, ст. ст. 4, 12 - 13, 19, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 279, 280-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України та виходив із такого.

Оскільки, судом першої інстанції було встановлено, що позовні вимоги щодо стягнення відсотків Банк обґрунтовував наявністю домовленостей про процентну ставку за кредитним договором в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Банку.

Розроблені Банком умови договору приєднання повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що інша сторона договору лише приєднується до тих умов, з якими вона ознайомлена.

Однак рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами, без встановлення відповідних фактів.

За недоведеності заявлених в позовній заяві фактів щодо ознайомлення позичальника з Умовами та Правилами надання банківських послуг, суд першої інстанції вважав, що такі Умови та Правила не можуть бути частиною договору.

Зазначення в заяві відповідача, як позичальника, № б/н від 28.02.2007 року (копія а.с. 45) про ознайомлення позичальника з Умовами надання кредиту та Тарифами без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає позивач.

Інша заява позичальника про приєднання до Умов та Правил надання послуг, датована 27.04.2021 року, містить умови щодо застосування процентних ставок, які застосовуються при невиконанні зобов`язання щодо повернення відсотків для різних кредитних продуктів - «Універсальна», «Універсальна Gold», що позбавляє суд можливості встановити дійсні обставини справи, перевірити розрахунок заборгованості, а також не свідчить про узгодження сторонами розміру відсотків за договором №б/н від 28.02.2007 року.

Беручи до уваги, що Витяг із Тарифів обслуговування карток «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Банку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 28.02.2007 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати простроченого тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що не вбачається правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками у розмірі 10489,07 грн. у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 28.02.2007 року, вказавши, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Банку та Тарифи не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, у зв`язку з чим суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Проте, із такими висновками суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.

Оскільки, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав у цій справі для задоволення позовних вимог Банку до відповідача в оскаржуваній частині в частині заборгованості за вищезазначеним договором сторін у вигляді заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10489,07 грн. (а.с. 27 зворот).

Навпаки, суд першої інстанції у цій справі мав виходити в оскаржуваній частині рішення із:

- презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України,) - вищезазначеного договору сторін (копія підписаної відповідачем додатково 27.04.2021 року у встановленому законом порядку заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 46-55) до заяви ОСОБА_1 про відкриття рахунку і надання послуг № б/н від 28.02.2007 року (а.с.45) (ст. 634 ЦК України), підписаного (а.с. 55 - зворот 55) сторонами у тому числі в частині умов нарахування та сплати відсотків за користування кредитом за цим договором в разі користування кредитом (а.с.46 зворот, а.с. 43 (довідка про зміну кредитного ліміту) для карток відповідача: «Універсальна» та Універсальна Gold зі строком дії до 03/22 (а.с. 44): процентна ставка - 42,00% - для карт «Універсальна» і 40,80% для карт «Універсальна Gold» (а.с. 46 зворот) і при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних - 84,0% для карт «Універсальна» і 81,6% для карт «Універсальна Gold» (а.с. 48); оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, відповідач у цій справі зустрічного позову про визнання недійсним вищезазначеного кредитного договору сторін не заявляв взагалі, останній у тому числі в частині умов про відсотки у цій справі не оспорював взагалі, відповідач кредитними коштами Банку користувався (виписка про рух коштів по рахунку відповідача надавалась Банком суду першої інстанції до його позову а.с. 28-42), у матеріалах цієї справи відсутнє будь-яке рішення іншого суду в іншій справі про визнання вищезазначеного договору сторін недійним),

- принципу обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), за змістом якої вищезазначений договір сторін є обов`язковим для виконання його сторонами, у тому числі в частині сплати відсотків у погоджені сторонами розмір, строк та порядок, які відповідач порушив (розрахунок Банку заборгованості відповідача, у тому числі у вигляді заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10489,07 грн. (а.с. 27 зворот), будь-який контррозрахунок відповідача та належні, допустимі докази протилежного взагалі у матеріалах цієї справи відсутні).

Оскільки, із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-УШ (надалі - Закон №675-УІІІ) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст. 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною (частина 3 статті 11 Закону у № 675-УІІП.

Електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Відповідач ОСОБА_1 , якій діє на підставі власного волевиявлення, згідно із ст. 634 ЦК України, підписанням у вищезазначений установлений законом спосіб вищезазначеної заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 46-55) визнав, що він приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язати, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Примірник цієї заяви направляється в особистий акаунт ОСОБА_1 як клієнта, у Системі «Приват24» (веб-версія)(п. 12 заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг - а.с. 55).

Вищенаведене свідчить про укладення та підписання між Банком та ОСОБА_1 у встановлений законом спосіб вищезазначеного договору, у тому числі в частині умов про відсотки (для карток відповідача: «Універсальна» зі строком дії з 23.05.2006 року по 09/14 року та Універсальна Gold зі строком дії з 31.08.2018 року по 03/22 року (а.с. 44) - 42,00% - для карт «Універсальна» і 40,80% для карт «Універсальна Gold» (а.с. 46 зворот), а при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних - 84,0% для карт «Універсальна» та 81,6% для карт «Універсальна Gold» відповідно (а.с. 48) (шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису - а.с. 55 зворот).

За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеним з боку Банку у цій справі існування між сторонами вищезазначених договірних зобов`язань та загальної суми боргу 58238,99 грн. (розрахунок: заборгованість за кредитом, стягнута судом першої інстанції рішенням в частині, яка в апеляційному порядку не оскаржується і не переглядається, у розмірі 47749,92 грн. (а.с. 102 зворот) + задоволені апеляційним судом вимоги апеляційної скарги Банку в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10489,07 грн.).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити, заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 11 грудня 2023 року в оскаржуваній частині в частині відмови Банку у стягненні з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10489,07 грн. слід скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення (прийняти постанову), стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 10489,07 грн.; у зв`язку із чим, заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 11 грудня 2023 року змінити в частині загального розміру заборгованості та судового збору, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Банку за кредитним договором у цій справі, вказавши останні у розмірі 58238,99 грн. та 3409,10 грн. судового збору (розрахунок: ст. 141 ч. ч.1, 13 ЦПК України судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції у розмірі 2684,00 грн. (а.с. 74) + належний судовий збір, сплачений Банком за подачу апеляційної скарги на рішення в частині відмови на суму 725,10 грн. (платіжне доручення Банку на суму сплаченого судового збору 725,10 - а.с. 113), що узгоджується із вимогами ст. 6 ч. 4 ЗУ «Про судовий збір» (якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (розрахунок: сума судового збору за апеляційну скаргу як за оскарження всього рішення 4026,00 грн. (2684,00*150%/100%)* сума відмови Банку 10489,07 грн./заявлено вимог Банком 58238,99 грн. - ціна позову а.с. 1).

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 11 грудня 2023 року в оскаржуваній частині в частині відмови Банку у стягненні з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 10489,07 грн. скасувати.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення (прийняти постанову).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 10489,07 грн.

У зв`язку із чим, заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 11 грудня 2023 року змінити в частині загального розміру заборгованості та судового збору, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () за кредитним договором у цій справі, вказавши останні у розмірі 58238,99 грн. та 3409,10 грн. судового збору.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 11.03.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.