Справа № 461/1540/24
Провадження № 4-с/461/17/24
У Х В А Л А

11.03.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мисько Х.М,

за учасю секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Христини Мирославівни у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про поновлення вчинення виконавчих дій,-

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває скарга №461/1540/24 ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Христини Мирославівни у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про поновлення вчинення виконавчих дій, в межах виконавчого провадження №72243372.

11.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід судді Мисько Х.М. В обґрунтування заяви зазначає, що згідно судової повістки від 23.02.2024 року отриманої заявником 05.03.2024 року, така була скерована на адресу заявника 28.02.2024 року, що суперечить вимогам ст. 128 ЦПК України. Зазначає, що суддя у справі не може брати участь у розгляді цієї позовної заяви з об`єктивних причин, зокрема, вважає, що суддя упереджена у вирішенні спору, зацікавлена у розгляді справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною третьою статті 40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши зміст заяви, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про відвід судді у даній справі слід визнати необґрунтованою.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 39 ЦПК України, заявник заявляючи відвід на підставі п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України, зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

В даному випадку, доводи заявника про неупередженість та об`єктивність судді Мисько Х.М. є надуманими, будь-якими об`єктивними даними не підтверджуються та не свідчать про зацікавленість у результатах вирішення справи, або упередженість судді.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , підставою для відводу судді зазначено обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Тобто, фактично заявник покликається на дії судді, що стосуються процесуальних рішень під час розгляду справи.

Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до зазначених положень Конституції України, судові рішення і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов`язаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції.

При незгоді позивача з процесуальним документом, винесеним під головуванням судді він має визначений законом спосіб захисту своїх прав - право на оскарження ухвали в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Суд зауважує, що наявність у заявника підозр без подання доказів не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

Доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід, а також обмежує зловживання з боку недобросовісних учасників процесу.

Жодними належними та обґрунтованими доказами не підтверджені припущення заявника щодо наявності сумнівів в неупередженості, або заінтересованості судді у розгляді даної справи, за наведених нею мотивів, а тому такі покликання не можуть бути визнані об`єктивно обґрунтованими.

З огляду на викладене, обставини викладені у заяві про відвід є такими, що ґрунтуються на суб`єктивних міркуваннях та зводяться до незгоди з прийняттям процесуального рішення судді.

Оскільки заява про відвід надійшла 11.03.2024 року (за три робочі дні) до дня судового засідання, яке призначено на 18.03. 2024 року, така заява, відповідно до положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.39, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву скаржника ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за скаргою №461/1540/24 визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Христини Мирославівни у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про понволення вчинення виконавчих дій, передати до канцелярії суду для визначення складу суду у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід головуючого судді Мисько Х.М.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 11.03.2024 року.

Суддя Х.М.Мисько