КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 755/8925/23
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9645/2024
У Х В А Л А

29 березня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Повний текст рішення складено 2 жовтня 2023 року.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 15 березня 2024 року направив апеляційну скаргу на поштову адресу Київського апеляційного суду, яка отримана судом 20 березня 2024 року.

22 березня 2024 року матеріали справи витребуванні із Дніпровського районного суду міста Києва.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 27 березня 2024 року.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення ним було отримано лише 15 лютого 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення суду складено 2 жовтня 2023 року, а відтак строк на його апеляційне оскарження закінчився 1 листопада 2023 року.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Відповідно до копії супровідного листа, що міститься в матеріалах справи, копія рішення суду 2 жовтня 2023 року направлена на поштову адресу відповідача (с.с.139), проте відомості про її отримання матеріали справи не містять.

Разом з тим, у листопаді 2023 року ТОВ «Новобудова» подало апеляційну скаргу на рішення суду до Київського апеляційного суду.

Згідно додатків до апеляційної скарги, позивач приєднав роздруківку рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2023 року.

Відповідно до супровідного листа від 23 листопада 2023 року Київським апеляційним судом було надіслано на електронну адресу відповідача «ІНФОРМАЦІЯ_1», яку він сам зазначив при подачі до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (с.с.52-55), а також у заяві від 13 грудня 2023 року, поданої до Київського апеляційного суду (с.с.183), копію апеляційної скарги з додатками, що включала в себе і копію оскаржуваного рішення суду (с.с.179).

Згідно звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, ОСОБА_1 отримав вказаний електронний лист з додатками 23 листопада 2023 року о 13:14:29 (с.с.180).

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №761/14537/15 зазначено, що направлення судової кореспонденції на електронну адресу сторони у справі є належним повідомленням при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею - направляв до суду певні процесуальні документи.

Якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 947/26777/19, від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 був обізнаний про існування рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2023 року, отримав його копію 23 листопада 2023 року, тому посилання на отримання копії оскаржуваного рішення лише 15 лютого 2024 року є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Новобудова» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2023 року, однак своїм правом на подання апеляційної скарги не скористався.

Частина 1 статті 127 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19, зроблено висновки про те, що «причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами».

Виходячи з вищевикладеного, наведені відповідачем ОСОБА_1 причини пропуску строку на подання апеляційної скарги не є поважними, так як зазначені ним обставини свідчать, що можливість подання апеляційної скарги у тридцятиденний строк з моменту отримання копії рішення суду разом з апеляційною скаргою позивача залежала виключно від волевиявлення та дій самого відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК УкраїнHYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_9934/ed_2022_10_18/pravo1/T04_1618.html?pravo=1"и апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки апеляційна скарга подана з пропуском визначеного законом строку, зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються неповажними, апеляційна скарга залишається без руху, а відповідачу надається строк для зазначення інших підстав для поновлення строку.

Крім того, згідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, до апеляційної скарги докази сплати судового збору не додані.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 684грн, а відтак за подання цієї апеляційної скарги судовий збір становить 4026грн (2684грн х 150 %).

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4026грн та направити на адресу Київського апеляційного суду документ, що підтверджує оплату.

Одночасно повідомляю реквізити для оплати судового збору:

- розрахунковий рахунок UA0026010

- отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101

- банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

-

- код банку отримувача 899998

- код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись статтями 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

визнати зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2023 року, неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2023 року залишити без руху, надавши відповідачу строк в десять днів з дня вручення копії ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та надання документів про сплату судового збору.

У разі не зазначення інших підстав для поновлення строку у визначений строк або визнання наведених підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання ухвали в частині надання документів про оплату судового збору, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя