КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 березня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 752/22045/23

провадження номер № 22-ц/824/1419/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року у складі судді Кордюкової Ж.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» про захист честі і гідності та спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу разом із доданими до неї документами.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано йому десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків скарги, а саме, сплатити судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

В ухвалі Київського апеляційного суду від 11 січня 2024 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху суддею апеляційного суду зазначено, що відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

З урахуванням змісту позовних вимог ОСОБА_1 , позов у даній справі не пов`язаний із захистом прав позивача, як споживача.

Аналогічного висновку щодо застосування частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дійшов Верховний Суд в ухвалі від 25 липня 2019 року у справі №159/1215/18 (провадження №61-11857ск19).

У відповідності до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином суддя апеляційного суду прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

07 лютого 2024 року, тобто у строк, встановлений ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2024 року, ОСОБА_1 направив на адресу Київського апеляційного суду заяву про усунення недоліків, в якій заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на його майновий стан.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та йому надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків скарги, а саме, сплатити судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

29 лютого 2024 року, тобто у строк, встановлений ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року, ОСОБА_1 через Електронний суд подав клопотання про врахування того, що його з відповідачем пов`язують стосунки споживача та надавача послуг, що підтверджується Законом України «Про захист прав споживача» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Тому ОСОБА_1 вважає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживача».

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання ОСОБА_1 , Київський апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід визнати неподаною та повернути її заявнику з таких підстав.

Зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що він на підставі ст.ст. 201, 277, 297 ЦК України просив:

визнати недостовірною і такою, що принижує його честь та гідність, інформацію про його заборгованість за спожиті житлові послуги, яку комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» розмістило у об`явах на вхідних дверях п`яти під`їздів будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати відповідача спростувати інформацію про його заборгованість шляхом розміщення на вхідних дверях п`яти під`їздів зазначеного будинку повідомлення про їх недостовірність;

зобов`язати відповідача забезпечити наступні вимоги до зазначеного повідомлення: повідомлення повинно містити такий текст «комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» повідомляє, що інформація про заборгованість квартири 93 за житлові послуги, яка містилася у об`яві від 13 жовтня 2023 року, не відповідає дійсності, що підтверджується рішенням Голосіївського районного суду міста Києва»; у повідомленні після зазначеного тексту має йти текст резолютивної частини рішення суду за даним позовом; шрифт повідомлення повинен мати такий же розмір та тим, який відповідач застосував у тексті об`яв про заборгованість; повідомлення повинні бути розміщені на тому ж місці вхідних дверей під`їздів, де були розміщені об`яви про заборгованість; повідомлення повинні бути розміщені на вхідних дверях під`їздів протягом двох тижнів після набрання рішенням суду законної сили; повідомлення повинні знаходитися на вхідних дверях під`їздів у неушкодженому та читабельному вигляді не менше тижня.

Тобто предметом позову є захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації, і не пов`язаний із захистом прав ОСОБА_1 , як споживача.

За таких обставин, ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, а тому він має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Як зазначалось вище, аналогічного висновку щодо застосування ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» дійшов Верховний Суд в ухвалі від 25 липня 2019 року у справі №159/1215/18 (провадження №61-11857ск19).

Проте у встановлений судом строк ОСОБА_1 вказані вище недоліки, які зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 11 січня 2024 року, не виконав.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ухвала Київського апеляційного суду від 11 січня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху відповідно до положень частини першої статті 129-1 Конституції України та частини першої статті 18 ЦПК України є обов`язковою до виконання.

Водночас, подане ОСОБА_1 клопотання про врахування уточнень щодо статусу споживача не є заявою про усунення недоліків апеляційної скарги у розумінні статті 185 ЦПК України, а зводиться до його незгоди з ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з приписами частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, ураховуючи наведене вище, та приймаючи до уваги, що без усунення вказаних вище недоліків апеляційної скарги суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, тому апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 , відповідно до вимог статей 185, 356, 357 ЦПК України слід вважати неподаною та йому повернути.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 356, 357, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року вважати неподаною та йому повернути.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: