Справа № 710/1750/20
Провадження № 2/710/30/24
УХВАЛА

06.03.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Щербак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кисличенко Л.А.,

представника позивача адвоката Грушевого Ю.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кушнір Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Кушнір Тетяни Володимирівни, про закриття провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Шполянська державна нотаріальна контора про визнання договорів дарування недійсними,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за вказаним позовом, у якому позивач просить: визнати недійсним договір дарування № 1404 від 12 листопада 2020 року будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , загальною площею 70,6 кв.м., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , що посвідчений державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В.; визнати недійсним договір дарування № 1405 від 12 листопада 2020 року земельної ділянки, площею 0,1000 гектара, кадастровий номер :01:002:0284, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В.; визнати недійсним договір дарування № 1406 від 12 листопада 2020 року земельної ділянки, площею 0,0386 гектара, кадастровий номер :01:002:0287, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В..

В обгрунтування позову зазначено, що 26.07.2019 між ТОВ « ФК « Віва Капітал» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту, відповідно якого останньому наданий кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 2500 000, 00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,0% річних від суми кредиту зі строком повернення 25.07.2020. Відповідач у вказаний строк кошти не повернув. Отриману претензію-вимогу позивача № 3192 від 04.08.2020 ОСОБА_1 проігнорував. У зв`язку із чим 28.10.2020 позивач звернувся до Шполянського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 2 839 249 грн. Також позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача 1, у задоволенні якої судом відмовлено. Ухвала суду була доступна в ЄДРСР 02.11.2020. 12.11.2020 відповідач-1 з метою зменшення належного йому на праві власності нерухомого майна, що утруднює невиконання та створює перешкоди у виконанні рішення суду по справі № 710/1367/20, здійснив відчуження нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом укладення договорів дарування зі своїм сином ОСОБА_1 . Позивач вважає, що укладені договори дарування з відповідачем -1 зі своїм сином у період настання у відповідача -1 зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором-позивачем є фіктивними ( фраудаторними) тобто їх метою є уникнення сплати боргу, а тому такі договори підлягають визнанню судом недійсними. Оспорювані правочини порушують законні права позивача, як кредитора в силу ст. 234 ЦК України.

11.05.2021 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду.

09.07.2021 провадження у справі за клопотанням позивача зупинене до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Віва Капітал» до ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспілка», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

11.12.2023 провадження у справі поновлено.

26.02.2024 представник відповідача, ОСОБА_1 , подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Заява обґрунтована тим, що за клопотанням позивача було зупинено провадження у справі № 710/1750/20 до набрання законної сили остаточного судового рішення у цивільній справі № 710/1367/20, вказуючи що вимога про визнання недійсним договору дарування є похідною від вимог щодо стягнення заборгованості за зобов?язаннями, що виникли з кредитного договору за № 1045-Ш/ФО, що і є предметом розгляду у справі № 710/1367/20, за наслідками розгляду якого буде встановлення наявність або відсутність підстав вважати договір дарування недійсним, через необґрунтоване побоювання позивача у неможливості виконання рішення суду по справі №710/1367/20. Відповідачу стало відомо, що вказаний позов задоволено частково, стягнено солідарно із ОСОБА_1 та СТОВ «Агроспілка» на користь ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Віва Капітал» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту N?1045 -Ш/ФО. Крім того Відповідачу 2 стало відомо з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, про те що 15.02.2024 Соснівським районним судом м. Черкаси відкрито провадження у справі за позовною заявою СТОВ «Агроспілка» (справа N? 710/77/24) про стягнення заборгованості в розмірі 2577114,28 грн у порядку регресу з ОСОБА_1 , в якості відшкодування коштів сплачених 29.11.2023 на користь ТОВ ФК «Віва Капітал» на підставі договору поруки N?1045-Ш/ФО П2 від 26.07.2019 за рішенням Шполянського районного суду Черкаської області у справі N710/1367/20 від 22.08.2023, де СТОВ «Агроспілка» була відповідачем.

Подані СТОВ «Агроспілка» заяви та додані до них документи, а саме платіжна інструкція N 1774 від 29.11.2023, є належним підтвердженням того, що рішення суду у справі N710/1367/20 виконане відповідачем СТОВ «Агроспілка».

Дані докази підтвердили, що між позивачем та відповідачами у справі не залишилося неврегульованих питань. Таким чином, на сьогоднішній день відсутні обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.А у разі відсутності предмету спору, суд відповідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закриває провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки позов був поданий на стадії, коли було судове провадження щодо стягнення заборгованості і підставою позову було те, що в момент виникнення зобов`язань, відповідач подарував свій будинок синові, тому договір є недійсним. Факт погашення боргу вже після ухвалення рішення про стягнення заборгованості не спростовує вказаних фактів. Предмет спору на даний час існує це договір дарування, укладений з метою ухилення від виконання свого обов`язку перед кредитором. В матеріалах справи є підтвердження, що борг сплатив поручитель, а не позичальник.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Кушнір Т.В., в судовому засіданні підтримала клопотання.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали заяв, заслухавши осіб, які з`явились у судове засідання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, неіснування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Урахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

У цій справі предметом спору є матеріально-правова вимога визнання недійсними договорів дарування. Обставини, на які посилається представник відповідача не усувають предмет спору між сторонами, та не є перешкодою для розгляду по суті заявлених позовних вимог, які підтримує позивач у справі, тому не можуть бути підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. В свою чергу обґрунтованість позову підлягає з`ясуванню судом з дотриманням принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу при вирішенні спору по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255,263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 11.03.2024.

Суддя О.В. Щербак