Справа № 203/6406/23
Провадження № 2/0203/351/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Єдаменко С.В.,

при секретарі - Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через представника адвоката Д`яконову К.І. звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що 04 вересня 1998 року ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 53,3 кв.м., житловою площею 32.2. кв.м. Купівлю-продаж було оформлено біржовим контрактом № 22769, на підставі якого право власності ОСОБА_3 було зареєстровано в Маріупольському БТІ за № 36823. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Із заявою до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори про вступ в спадщину після смерті ОСОБА_3 звернулась її донька ОСОБА_1 (позивачка), нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. У зв`язку із збройною агресією російської федерації позивачка не змогла завершити оформлення спадщини в Третій маріупольській державній нотаріальній конторі і тому вона звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С., яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю доступу до нотаріального архіву. У зв`язку з цим, позивачка просила визнати за нею право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 53,3 кв.м., житловою площею 32.2. кв.м. (а.с. а.с. 1 - 2).

Позов пред`явлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України за зміненою підсудністю Іллічівського районного суду міста Маріуполя за місцезнаходженням спірного нерухомого майна: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Кальміуського району міста Маріуполя.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків: зазначення ціни позову та сплати судового збору (а.с.28).

06 листопада 2023 року позивачем було усунуто недоліки позовної заяви, надано необхідні документи: довідку про оціночну вартість, відомості про ціну позову, документ про сплату судового збору (а.с. а.с. 30 - 37).

Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача - фізичної особи ОСОБА_2 (а.с. 38), ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 39).

В підготовче судове засідання 06 грудня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 12 січня 2024 року (а.с. 45)

В підготовче судове засідання 12 січня 2024 року сторони по справі не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких не заперечували проти призначення справи до судового розгляду. (а.с.а.с. 49 - 50, 51 - 52).

На електронну пошту суду від відповідача надійшла заява, підписана удосконаленим електронним підписом. Про розгляд цивільної справи за відсутності відповідача, в якій відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 50).

Оскільки всі дії з підготовки справи до судового розгляду були виконані ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 січня 2024 року було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні 05 лютого 2024 року (а.с.53)

В судове засідання 05 лютого 2024 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 29 лютого 2024 року.

В судове засідання 29 лютого 2024 року, в якому було розглянуто цивільну справу по суті, учасники справи не з`явились.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявна заява від позивачки про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього про розгляд справи за його відсутності, в якій він не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполі померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 квітня 2021 року, виданого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 639 (а.с. 11)

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18 червня 1987 року, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07 вересня 1982 року, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 5).

16 вересня 2021 року позивачка ОСОБА_1 засвідчила у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудченко Олександри Віталіївни заяву до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, згідно якої позивачка приймає спадщину після смерті матері ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 74347273 від 16 жовтня 2023 року дійсно в Третій маріупольській районній державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 429/2021 післі смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , номер спадкової справи у спадковому реєстрі 68359451 (а.с. 18).

Відповідно до біржового контракту № 22679 (договору купівлі-продажу), укладеного 04 вересня 1998 року на Маріупольській універсальній товарній біржі ОСОБА_7 , діючий через брокера ОСОБА_8 , продав, а ОСОБА_5 , діюча через брокера ОСОБА_9 , купила двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,3 кв.м., житловою площею 32,2 (а.с. 12).

Згідно відповіді МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 03 жовтня 2017 року № 3252 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_5 10.02.1999 р. за реєстровим № 36823 на підставі біржового контракту № 22679 від 04.09.1998 р. При цьому, згідно рішення Маріупольської міської ради від 28.01.2016 р. № 7/4-39 проспект Ілліча в місті Маріуполі було перейменовано на проспект Нікопольський (а.с. 13).

Згідно відповіді Комунального комерційного підприємства «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» від 18 жовтня 2023 року № 945 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_5 10.02.1999 р. за реєстровим № 36823 на підставі біржового контракту № 22679 від 04.09.1998 р. (а.с. 14).

Відповідно до листа роз`яснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Регіни Сергіївни від 16 жовтня 2023 року № 108/01-16 позивачці роз`яснено, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації нотаріус на має доступу до нотаріального архіву Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, не може завершити оформлення спадщини і рекомендує позивачці звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією відмітки в його паспорті (а.с. 8). Таким чином, він є належним відповідачем у цивільній справі.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Потреба такого способу захисту права власності, як пред`явлення позову про його визнання, виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів ст.392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ч.5 ст.1268 ЦК України слідує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р. строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Відповідно до п.7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України (абз.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Так, з 24.02.2022 р., тобто з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну на території Донецької області відбувалися активні бойові дії, а відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022 р., затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 р., з 25.04.2022 р. Маріупольська міська територіальна громада Маріупольського району Донецької області визнана тимчасово окупованою територією.

На час розгляду справи відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 1668/39004 від 23.12.2022 р., до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України відноситься вся територія Маріупольського району та місто Маріуполь.

Право власності спадкодавця на спірне майно сторонами та іншими спадкоємцями не оспорюється, а тому суд вважає, що спадкові права позивачки підлягають захисту в судовому порядку.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням визнання позову відповідачем, також враховуючи, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне померлій матері майно, позивачка не має можливості, оскільки в Україні введено воєнний стан, який станом на теперішній час не скасовано, та беручи до уваги, що на час розгляду справи судом до тимчасово окупованої території України відноситься вся територія Маріупольського району, а спадкове майно знаходиться у м. Маріуполі Донецької області, спірне майно фактично належало спадкодавцю, однак з об`єктивних причин спадкоємець не має можливості оформити право власності в порядку спадкування за законом, суд вважає за можливе захистити порушені права позивачки шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 927 грн. 90 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.321, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.12, 13, 80, 81, 141, 247, 259, 263-268, 274 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,3 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 ) судовий збір в розмірі 1 927 (одна тисяча дев`ятсот двадцять сім) гривень 90 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 07.03.2024 р.

Суддя С.В. Єдаменко