ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 686/29420/21

провадження № 61-11065св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міського суду Хмельницької області від 29 березня 2023 року, ухвалене у складі судді Продана Б. Г., та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 червня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Костенка А. М., Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва.

Позовну заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що 07 жовтня 2011 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування набув у власність земельну ділянку площею 0,10 га у межах згідно з планом, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області належала дарувальнику ОСОБА_3 на праві власності згідно з державним актом. Проте, у 2014 році він виявив на належній йому на праві власності земельній ділянці факт знесення його паркану та облаштування меж нової земельної ділянки.

Із метою захисту своїх прав позивач звернувся до Управління земельних ресурсів Хмельницького району, де вперше довідався, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:007:1012 передана у власність ОСОБА_4 , а межі його земельної ділянки накладаються на його земельну ділянку. Крім того, Державним реєстратором Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Пастушком В. В. винесено рішення №РВ-015 від 12 березня 2015 року про відмову у внесенні даних про його земельну ділянку до Національної кадастрової системи у зв`язку із перетином її меж із земельною ділянкою ОСОБА_4 з кадастровим номером :03:007:1012 (площа співпадіння складає 67,8647 %) у відповідності до Закону України «Про державний земельний кадастр». Із метою захисту свого порушеного права був змушений звернутися до суду із позовом. Справа розглядалася судами неодноразово. Останнім рішенням суду, а саме постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 травня 2021 року його апеляційну скаргу було задоволено частково. Судом було визнано недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :03:007:1012, серія ЯК № 95189, виданий Лісогринівецькою сільською радою 20 січня 2012 року, на ім`я ОСОБА_4 та визнано недійсним рішення Лісогринівецької сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 .

Позивач указував, що на момент формування та державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки ОСОБА_4 - 20 січня 2012 року, його право власності не припинилося, тому, у відповідності до статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», під час державної реєстрації земельної ділянки відповідача державний кадастровий реєстратор зобов`язаний був перевірити наведену обставину і не мав права вносити до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку відповідача, не мав права її формувати та присвоювати їй кадастровий номер :03:007:1012.

Вказував, що державна реєстрація в Національній кадастровій системі земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:1012 була проведена незаконно на території належної ОСОБА_4 земельної ділянки і що така реєстрація порушує його, позивача, на вільне володіння та розпорядження земельною ділянкою. Ця обставина унеможливлює виправлення помилки у Державному земельному кадастрі, які були допущені під час перенесення відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:1611 до Державного земельного кадастру.

Частково змінивши підстави позову, ОСОБА_1 просив суд:

- витребувати на його користь з незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га, розташовану в межах населеного пункту с. Лісові Гринівці Хмельницького району з кадастровим номером :03:007:1012;

- скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки у системі ведення Державного земельного кадастру (Національній кадастровій системі);

- усунути перешкоди у користуванні зазначеною земельною ділянкою шляхом знесення самочинних будівель, які споруджує відповідач на вказаній земельній ділянці.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Хмельницького міського суду Хмельницької області від 29 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Хмельницького міського суду Хмельницької області від 29 березня 2023 року - без змін.

Залишаючи без задоволення позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, з урахуванням положень частини четвертої статті 82 ЦК України встановив відсутність факту порушення прав та інтересів позивача з боку ОСОБА_2

Суди зазначили, що у своїх позовних вимогах позивач просить припинити право власності ОСОБА_2 на його земельну ділянку з підстав самовільного зайняття відповідачем частини земельної ділянки, однак таких порушень з боку відповідача допущено не було.

Встановивши, що координати поворотних точок земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:1611, які містяться в Державному земельному кадастрі, не відповідають каталогу координат поворотних точок цієї земельної ділянки, які містяться в технічній документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право на земельну ділянку ОСОБА_3 , тобто помилки були допущені при перенесенні координат поворотних точок земельної ділянки позивача, які містяться в технічній документації, до системи Державного земельного кадастру, суд дійшов висновку про те, що задоволення позову призведе до неправомірного позбавлення відповідача права власності на земельну ділянку, оскільки будь-яких порушень при набутті первинним власником ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку при реєстрації її в Державному земельному кадастрі не встановлено.

Короткий зміст касаційної скарги

У липні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького міського суду Хмельницької області від 29 березня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 червня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

28 липня 2023 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

01 вересня 2023 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із Хмельницького міського суду Хмельницької області, іншим учасникам надіслано копії касаційної скарги.

У вересні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 750/8986/17 (провадження № 61-37771св18), від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, від 23 червня 2023 року у справі № 539/5295/21 (провадження № 61-6235св23).

Суд надав неправильну оцінку зібраним доказам, внаслідок чого ухвалив помилкове рішення про відмову у задоволенні доказів. Зокрема, листу-відповіді ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому вказано, що для виправлення помилки в Державному земельному кадастрі необхідно скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:007:1012 та перенести цю земельну ділянку до Архівного шару НКС; змісту висновку повторної земельної експертизи від 04 вересня 2019 року, згідно з яким межі земельної ділянки ОСОБА_2 порушують межі його земельної ділянки, утворюючи накладення земельних ділянок.

Суд не дослідив зібрані у справі докази, зокрема додаток до повторної земельної експертизи від 04 вересня 2019 року.

Відзив на касаційну скаргу у визначений Верховним Судом строк не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 12 вересня 2006 року № 3 за заявою ОСОБА_3 від 06 вересня 2006 року йому передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в районі «Діхтярка» с. Лісові Гринівці.

За заявою ОСОБА_3 від 04 червня 2007 року Приватним малим підприємством «Милосердя» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка надається для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд в мікрорайоні «Діхтярка», на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Із технічної документації встановлено, що Лісовогринівецька сільська рада Хмельницького району Хмельницької області надала довідку від 25 грудня 2007 року № 1243, згідно з якою відповідно до земельного кадастрового обліку в Лісовогринівецькій сільській раді Хмельницького району Хмельницької області за ОСОБА_3 рахувалась земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

У матеріалах технічної документації міститься висновок Хмельницької районної державної адміністрації від 15 січня 2008 року № 58, з якого встановлено, що, розглянувши матеріали ОСОБА_3 , технічну документацію із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, головний архітектор погодив вказану земельну ділянку на АДРЕСА_1 на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Рішенням Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 11 вересня 2009 року № 108: затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку на території Лісовогринівецької сільської ради; передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,10 га на території Лісовогринівецької сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та інших споруд (присадибна ділянка); вирішено виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_3 ; внесено відповідні зміни в земельно-облікові документи сільської ради.

На підставі вказаного рішення сільської ради 12 листопада 2009 року ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, згідно з яким він є власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:004:1611, площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно з договором дарування земельної ділянки від 07 жовтня 2011 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,10 га у межах згідно з планом, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер :01:004:1611.

Рішенням Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 04 травня 2011 року № 06 за заявою від 04 травня 2011 року вирішено: надати дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,10 га, якою він постійно користується, на АДРЕСА_2 , з метою передачі у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; розроблений проект відведення подати на розгляд та затвердження Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області для прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність.

За заявою ОСОБА_4 від 20 травня 2011 року Хмельницький районний відділ Хмельницької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» розробив проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_4 на АДРЕСА_2 на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Рішенням Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 20 вересня 2011 року № 03 вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в межах населеного пункту с. Лісові Гринівці і складання документу, що посвідчує право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку; передати у власність ОСОБА_4 земельну ділянку загальною площею 0,10 га в межах населеного пункту с. Лісові Гринівці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_3 ; виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_4 .

На підставі вказаного рішенням Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 31 січня 2012 року ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, згідно з яким він є власником земельної ділянки кадастровий номер :03:007:1012, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на АДРЕСА_3 .

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 09 грудня 2014 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на АДРЕСА_3 , кадастровий номер :03:007:1012.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 грудня 2014 року, власником земельної ділянки, кадастровий номер :03:007:1012, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), є ОСОБА_2 .

З метою усунення розбіжностей між електронним документом (обмінним файлом) та документацією із землеустрою в частині каталогу координат зовнішніх меж ОСОБА_1 звернувся в Управління Держземагентства в Хмельницькому районі з заявою про приведення електронного документу у відповідність до матеріалів технічної документації із землеустрою в частині каталогу координат зовнішніх меж.

Рішенням державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області від 12 березня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до Державного земельного кадастру, у зв`язку з перетином його земельної ділянки з ділянкою :03:007:1012 (площа співпадає на 67,8647 %).

Листом Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області ГУ Держземагенства у Хмельницькій області від 10 червня 2015 року повідомлено ОСОБА_1 , що при порівняні координат поворотних точок меж належної йому земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:1611, які наявні в документації із землеустрою, згідно з якою була сформована вказана земельна ділянка, виявлено невідповідність даним, які наявні в Національній кадастровій системі. До 01 січня 2013 року адміністраторами системи ведення електронного реєстру земельних ділянок було державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру». Внесення відомостей до Національної кадастрової системи здійснювалося Державним земельним агентством України на підставі відомостей наданих державним підприємством «Центр Державного земельного кадастру». Земельні ділянки які зазначені у його листі з кадастровими номерами: :01:004:1611 та :03:007:1012 були внесені до Реєстру земель державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», а у подальшому перенесені до Державного земельного кадастру.

Державними кадастровими реєстраторами управління Держземагентства у Хмельницькому районі Хмельницької області не вносились зміни до відомостей про координати поворотних точок меж вищевказаних земельних ділянок, тому повідомити про причини невідповідності вказаних відомостей немає можливості.

Із висновку повторної земельно-технічної експертизи від 04 вересня 2019 року № 169-171/18-26 у справі № 686/14164/15 встановлено:

- порушення меж або накладання земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , площею 0,10 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , масив «Дехтярка-2», кадастровий номер :03:007:1012, на земельну ділянку, належну ОСОБА_1 , площею 0,10 га, яка розташована на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району, кадастровий номер :01:004:1611, відповідно до правовстановлюючих документів та проєкту землеустрою відсутнє, а відповідно до Технічної документації фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_2 порушують межі земельної ділянки ОСОБА_1 , утворюючи накладення земельних ділянок;

- площа та конфігурація земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:1611, яка вказана в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 117215, виданому на ім`я ОСОБА_3 , відповідає площі та конфігурації земельної ділянки вказаній в каталозі координат зовнішньої межі земельної ділянки Технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 , що надається для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд в мікрорайоні «Дегтярка» на території Лісовогринівецької сільської ради, а конфігурація земельної ділянки, визначеної в графічних матеріалах (в тому числі кадастровому плані земельної ділянки) - не відповідає. Конфігурація земельної ділянки, визначена в графічних матеріалах (в тому числі кадастровому плані земельної ділянки) даної Технічної документації, не відповідає конфігурації земельної ділянки, визначеної каталогом координат, наявному в даній документації.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2020 року, залишеним в силі постановою Верховного Суду від 01 червня 2022 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, треті особи:- ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру», про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, рішення органу місцевого самоврядування та договору дарування відмовлено (справа № 686/14164/15).

При цьому суд першої інстанції, з яким погодився Верховний Суд, виходив з того, що позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами факт порушення прав та інтересів позивача, що полягало у самовільному зайнятті відповідачем частини земельної ділянки, яка належить позивачу, не довів факт невідповідності розміру та площі земельних ділянок відповідно до наявних державних актів, не довів накладання однієї земельної ділянки на іншу згідно документів, оскільки відповідно до висновку повторної експертизи від 04 вересня 2019 року №169-171/18-26 відсутнє порушення меж або накладання земельної ділянки, належної відповідачу, на земельну ділянку, належну позивачу; межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:1611 із межами земельної ділянки із кадастровим номером :03:007:1012 згідно координат поворотних точок даних земельних ділянок, наявних в Національній кадастровій системі, не накладаються (не перетинаються).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, зокрема, суди належним чином не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідають, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Частинами 3,4 цієї статті передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною тринадцятою статті 79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до статті 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Стаття 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» регулює питання державної реєстрації земельних ділянок. Вказана стаття передбачає порядок реєстрації земельних ділянок, перелік документів, які подаються для реєстрації земельної ділянки (частина четверта ), підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки (частина шоста) та випадки скасування державної реєстрації земельної ділянки Державним кадастровим реєстратором (частина десята).

Зокрема, частиною шостою цієї статті передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положенням частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Урахувавши положення статей 12, 80, 81, 89 ЦПК України, оцінивши належність, допустимість, достовірність поданих сторонами доказів, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що координати поворотних точок земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:1611, які містяться в Державному земельному кадастрі, не відповідають каталогу координат поворотних точок цієї земельної ділянки, які містяться в технічній документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право на земельну ділянку ОСОБА_3 , тобто помилки були допущені при перенесенні координат поворотних точок земельної ділянки позивача, які містяться в технічній документації до системи Державного земельного кадастру, тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушення прав та інтересів позивача відповідачем ОСОБА_2 , що полягало у самовільному зайнятті ним частини земельної ділянки. Вимоги позивача фактично зводяться до неправомірного позбавлення ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, яка набута первинним власником ОСОБА_4 у спосіб, визначений законом, а порушень при її реєстрації в Державному земельному кадастрі судом не встановлено.

Доводи касаційної скарги про те, що суди не дослідили зібрані у справі докази, зокрема висновок повторної земельної експертизи та додатку № 4 до цього висновку, спростовуються матеріалами справи та зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами суду касаційної інстанції.

Інші аргументи заявника фактично зводяться до його незгоди із судовим рішенням, що набрало законної сили у справі № 686/14164/15, однак перевірка правильності вирішення судами вказаної справи, законності прийнятих рішень не належить до компетенції Верховного Суду. Крім того, згідно із частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Посилання ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження на застосування норм права без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 750/8986/17 (провадження № 61-37771св18), від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, від 23 червня 2023 року у справі № 539/5295/21 (провадження № 61-6235св23) не заслуговують на увагу, оскільки у справі, яка переглядається, та у справах, на які посилається заявник, встановлені різні фактичні обставини.

Колегія суддів зазначає, що у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.

Висновки у справах, на які міститься посилання у касаційній скарзі, і у справі, яка переглядається, не є суперечливими. Встановлені судами фактичні обставини є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази, з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

Слід звернути увагу, що у кожній справі з подібним предметом спору суд виходить із конкретних обставин справи, з урахуванням принципу пропорційності у цивільному судочинстві та дотриманням розумного балансу інтересів сторін.

Таким чином, доводи заявника, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, не знайшли свого підтвердження.

Верховний Суд розглянув справу у межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження; підстав вийти за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міського суду Хмельницької області від 29 березня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник