Провадження № 2-з/932/25/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі: головуючого - судді Овчиннікової О.С., при секретарі судового засідання Кирилішиній В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідачки ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідачки суму боргу .

Адвокат Карчагін Сергій Володимирович , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду 28.03.2024 року із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам (нотаріусам) речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін ( площі, частки, адреси, власника, обтяження тощо) стосовно нерухомого майна , яке належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в межах ціни позову, що складає 4 608 950, 00 грн., а саме: - квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 104). - квартира АДРЕСА_2 (загальна площа (кв.м): 61.2, житлова площа (кв.м): 36.6, Опис: в житловому будинку літ. А-1 квартира АДРЕСА_2 складається з : 1-кухня, 2,3-коридори, 4,5,6-житлові, 7-ванна, 8-туалет, І-коридор), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01). - частина квартири АДРЕСА_4 (загальна площа (кв.м): 30.7, житлова площа (кв.м): 16.3, Опис: квартира в цілому складається з: 1 - коридор, 2- туалет, 3- ванна, 4-кухня, 5- шафа, 6- житлова, I- балкон, в житловому будинку А-5), що розташована за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01).

Заяву обґрунтовує тим, що 30 вересня 2019 року ОСОБА_4 отримав у позику від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 150 000, 00 дол. США, що складало 4 050 000, 00 грн. Договір позики був оформлений розпискою. Згідно умов розписки, дружина боржника була обізнана про укладення договору позики. Позика отримана для закупівлі товару під роботу, а також закриття деяких сімейних проблем. Строк повернення позики 30 вересня 2023 року.

30 травня 2023 року ОСОБА_4 (боржник за договором позики) помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть. На сьогодні за вказаною розпискою існує борг у розмірі 125 000 дол. США, що еквівалентно 4 592 800, 00 грн. за офіційним курсом НБУ на 11.12.2023 року. 3 огляду на те, що позика була отримана боржником в інтересах сім?ї, та його дружина була про це обізнана, вона в солідарному порядку відповідає з зобов?язаннями чоловіка. У зв?язку з викладеним позивач звернувся із позовом про стягнення заборгованості з колишньої дружини боржника.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Тлумачення статей 152, 153 ЦПК України свідчить, що при вирішенні питанняпро забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.Суд повинен враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 76 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18.10.2018 року у справі №183/5864/17-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 , звертаючись з заявою про забезпечення позову, надав витяг з Державного реєстру речових права про наявність нерухомості у відповідачки ОСОБА_3 , довідки про оціночну вартість об`єктів нерухомості.

Слід звернути увагу, що на даній стадії судового розгляду, враховуючи, що заборгованість виникла за зобов`язанням, в якому сторона боржника померла, не встановлено коло спадкоємців позичальника, не визначено перелік майна, яке входить в спадкову масу. А тому застосування таких заходів забезпечення позову може вплинути на права та інтереси третіх осіб.

Крім того, позивач не позбавлений можливості у подальшому звернутись із заявою про застосування заходів забезпечення позову, при цьому позивач має враховувати, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленою ним сумою позовних вимог.

Суд вважає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову не буде виступати як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, а тільки створить невиправдані обмеження титульного власника в його правах, а тому вважає, що немає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову накладенням заборони відчуження на нерухоме майно.

До того ж, в якості підстав для висновку про вчинення відповідачкою дій, які унеможливлять виконання судового рішення у цій справі в разі задоволення позову, позивач не надав доказів на підтвердження своїх вимог, а також доказів вчинення відповідачкою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149 - 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя О.С. Овчиннікова