н/п 2/490/1936/2024
Справа 490/2275/24

Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 березня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідачів, в якому просили:

- стягнути з відповідача -1 ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь позивача - 1 ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 160 000,00 грн;

- стягнути з відповідача - 2 ОСОБА_3 на користь позивача - 1 ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 105 880,95 грн та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн;

- стягнути з з відповідача - 2 ОСОБА_3 на користь позивача - 2 ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачами при зверненні до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір у сумі 2 927,05 грн (з врахуванням коефіцієнту 0,8), що підтверджується квитанцією про сплату №1025-1302-4068-9352 від 25.03.2024 р.

Разом з тим, позивачами заявлено чотири вимоги - одна вимога до відповідача - 1 та три вимоги - до відповідача - 2.

Відповідно до ч.7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Крім того, щодо стягнення моральної шкоди суддя зазначає наступне.

У постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року суд касаційної інстанції дійшов висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

За такого, всі вимоги заявлені позивачами є майновими.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За такого, позивачам необхідно сплатити судовий збір за кожну вимогу та у відповідності до ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір».

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці керується тим, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає повторному залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом сплати судового збору.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова