Справа № 638/603/17
Провадження № 2-др/638/9/24
04 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Цвірюка Д.В.,
за участю секретаря Рудської В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова питання ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, -
Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.01.2024 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, у розмірі 32 257 гривень 59 копійок та суму моральної шкоди у розмірі 2500 гривень. В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» залишено без задоволення. Також стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 347 гривень 54 копійки, повернуто ОСОБА_3 з державного бюджету суму судового збору у розмірі 1150 гривень 84 копійки, сплаченого за платіжним дорученням №0.0.712660183.1 від 22.02.2017 року.

Разом із цим, встановлено, що судом під час ухвалення судового рішення не було вирішено питання щодо стягнення витрат позивача у зв`язку з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Крайз О.І. подано до суду клопотання, в якому просить ухвалити додатковн рішення у справі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 112 152,00 грн..

В судове засідання сторони (їх представники) не з`явились, про розгляд повідомлялись.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про судові витрати позивача в частині стягнення витрат позивача, пов`язаних з проведенням експертизи №30925, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, вказавши в його резолютивній частині про розподіл судових витрат між сторонами у зазначеній частині, а саме стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1039 гривень 49 копійок з огляду на часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог.

Щодо стягнення витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 1, ч. 2 ст.137 ЦПК України).

При цьому, за приписами ч. 1, ч. 3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15, зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова ухвалено 22.01.2024 року. Вказаним рішення здійснено розподіл судових витрат по сплаті судового збору. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що ані відповідач, ані його представник протягом 2019 - 2023 років, до винесення судом рішення, не подали до суду відповідної заяви про понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу. Також не було заявлено про них стороною відповідача і в судовому засіданні до закінчення судових дебатів. Натомість Договір про надання правової допомоги було укладено 01.09.2019 року.

В той же час, саме на відповідача покладено обов`язок довести належними доказами понесені ним судові витрати. Такі докази повинні бути надані суду у порядку та строки, визначені процесуальним законом.

Клопотання про ухвалення додаткового рішення разом із доказами про понесення витрат на професійну правничу допомогу надійшло до суду лише 30.01.2024 року, яке адвокат Крайз О.І. подав до суду в інтересах ОСОБА_2 29.01.2024 року через підсистему «Електронний суд».

В клопотанні про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, представником відповідача не заявлено про поновлення строку на звернення до суду із даною заявою.

Суд зауважує, що законодавець не пов`язує подання доказів понесення витрат на правничу допомогу із моментом отримання рішення, а подання таких доказів не пов`язується з датою ухвалення рішення, що й зазначено в частині 8 статті 141 ЦПК України, яка за своїм змістом є імперативною нормою і не допускає іншого тлумачення.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду, ухвалюючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Враховуючи що представником відповідача клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу подано до суду з порушенням порядку та строків, встановлених цивільним процесуальним законодавством, заява про стягнення судових витрат підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.133, 134, 137, 138, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання адвоката Крайз Олександра Ігоровича про ухвалення додаткового рішення - залишити без розгляду.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1039 гривень 49 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 08.03.2024 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , м.Київ, вул.Глибочицька буд.44; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк