Справа № 487/433/24
Провадження № 2/487/1221/24
11.03.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді А.А. Лагоди
секретаря К.Е. Мамчур
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Управління державного архітектурно будівельного контролю Миколаївської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -
16.01.2024 позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Просить суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності шляхом знесення за власний рахунок капітальної прибудови до квартири АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати через виконавчий комітет ММР.
Позов мотивований тим, що 06.01.2022 комісією за участю представників адміністрації Заводського району ММР проведено обстеження прибудови до квартири АДРЕСА_1 за результатами якого було виявлено факт самочинного капітального будівництва та складено акт (з відповідним змістом). 28.11.2023 представниками адміністрації Заводського району ММР проведено повторне обстеження місця самочинного будівництва прибудови і встановлено, що будівельні роботи завершені, проведена реконструкція квартири (фотоматеріали позивач додає). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2023 власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 за договором дарування від 01.06.2007. За інформацією третьої особи декларація або початок виконання підготовчих або будівельних робіт, декларація про готовність до експлуатації об`єкта за адресою квартира АДРЕСА_1 відсутні. Рішення щодо надання у власність чи оренду земельної ділянки відповідачу позивачем не приймалося. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач без будь-яких прав на земельну ділянку, без прав на забудову земельної ділянки комунальної форми власності та без будь-яких дозвільних документів на будівництво самовільно збудував капітальну прибудову до квартири АДРЕСА_1 . З огляду на те, що позивач представляє інтереси територіальної громади м. Миколаєва у т.ч. при реалізації останнього права власності на землі комунальної власності та керуючись відповідним законодавством позивач просить захистити порушене право.
Ухвалою суду від 17.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Від третьої особи надано письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, згідно яких позов підтримано, зазначено, що будівництво проведено без будь яких дозволів та воно є не законним.
Ухвалою суду від 26.02.2024 підготовче провадження по справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Представником позивача до позову додано клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано.
Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника та згідно якої просили розглянути справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що за п. 4.28 рішення Миколаївської міської ради від 27.07.2001 №33/15 вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки загальною площею 7166 кв. м, у тому числі 1975 кв. м під капітальною забудовою, 150 кв. м під спорудами, 3390 кв. м під проходами, проїздами, 1651 кв. м під зеленими насадженнями, у межах прибудинкової території житлових багатоповерхових будинків із вбудованими приміщеннями комерційного призначення за рахунок земель міста, не наданих у власність або користування, зарахувавши її до земель змішаного використання (землі житлової забудови та комерційного використання), по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Частка земельної ділянки площею 58 кв.м має обмеження згідно з проектом відведення.
Відповідно до п.5.22 рішення Миколаївської міської ради від 14.12.2001 №36/21 вирішено надати приватному підприємству «Адоніс-Юг» у спільну часткову оренду, строком на 10 років, із співвласниками будівель земельну ділянку загальною площею 7166 кв. м, проект відведення якої затверджено рішенням міської ради від 27.07.01 №33/15, визначивши ідеальну частку ПП «Адоніс-Юг» - 13/1000, що складає 93 кв. м (комерційне використання), для обслуговування приміщень магазину по АДРЕСА_2 .
06.01.2002 комісією, в складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проведено обстеження самочинного будівництва до квартири АДРЕСА_1 , про що складено акт обстеження (з метою підготовки документів для вирішення питання в судовому порядку про звільнення земельної ділянки відповідно до рішення ММР від 21.04.2011 №5/15) та встановлено самовільну побудову прибудови до вказаної квартири без будь-яких дозвільних документів.
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2023 визначено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має 35,7кв.м., житлової площі 23,0кв.м. та складається з коридору (8,8кв.м.), вбиральні (2,9кв.м.), кухні (6,5кв.м.) в спільному користуванні.
Управління Державного архітектурно-будівельного контролю ММР листом від 08.11.2023 вказало, що серед справ, переданих управлінням ДАБІ у Миколаївській області до управління, відповідно до отриманих повноважень, повідомлення, декларація або дозвіл про початок виконання підготовчих або будівельних робіт, декларація про готовність до експлуатації об`єкта, за прибудовою до квартири АДРЕСА_1 відсутні.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).
За приписами ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 181, 186, 316, 317, 319, 373, 380 ЦК України, ст.ст. 78, 79, 81, 116-118, 120, 125, 126 ЗК України, право власності на нерухоме майно, в тому числі, на земельну ділянку, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, набувається громадянами відповідно до закону.
Власність зобов`язує, використання власності не може завдавати шкоди, зокрема, правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і в порядку, встановлених законом; власники земельних ділянок, землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок, повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам сусідніх земельних, землекористувачам ділянок завдається найменше незручностей, та зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них (ст. 13 ч. 3, ст. 41 ч. 7 Конституції України, ст. 319 ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5, 7 ЦК України, ст. 91 ч. 1 п. «г», ст. 96 ч. 1 п. «г», ст. 103 ч.ч. 1, 3 ЗК України).
Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову; право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням; правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 ЦК України (ст. 375 ч.ч. 1, 3, 4 ЦК України).
За змістом положень Законів України «Про основи містобудування» (зокрема,ст.ст.5, 8, 16), «Про державні будівельні норми» (зокрема,ст.1), «Про регулювання містобудівної діяльності» (зокрема,ст.ст.9, 26, 41),«Про архітектурну діяльність» (зокрема,ст.ст.9, 27), будівельні норми затверджений суб`єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов`язкові вимоги у сфері будівництва,містобудування та архітектури; державні будівельні норми нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури; забудова земельних ділянок здійснюється в порядку, передбаченому законом, державні будівельні норми та інші нормативно-правові акти з питань планування і забудови територій є обов`язковими для суб`єктів містобудування; при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені дотримання державних стандартів, норм і правил, урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; забудовник зобов`язаний не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону, не включати до завдання на проектування вимог, що суперечать вимогам законодавства України, затвердженій містобудівній документації, державним нормам, стандартам і правилам.
Чинні станом на теперішній час Державні будівельні норми Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», затверджені наказом МІНІСТЕРСТВА РЕГІОНАЛЬНОГО РОЗВИТКУ, БУДІВНИЦТВА ТА ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА УКРАЇНИ від 23.04.2018 № 100, встановлюють, що вони є обов`язковими для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень (пп.1.2 п.1 «Сфера застосування»).
Статтею 376 ЦК України передбачено, що: житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч. 1); особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2); право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3); якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 4); у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову; якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво; особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (ч. 7).
Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними; приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки (ст. 212 ч.ч. 1, 2 ЗК України).
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ч. 2 ЦК України).
Відповідно до ст. 1 протоколу № 1, підписаного 20.03.1952, до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція), підписаної в Римі 04.11.1950, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 41 ч. 4 Конституції України, ст. 321 ч.ч. 1, 2 ЦК України).
В силу наведених вище норм закону та положень ст. 15 ч. 1, ст. 16 ч. 1, ч. 2 п.п. 3, 4, абз. 2, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст. 152 ч.ч. 1, 2, ч. 3 п.п. «б», «д» ЗК України, є непорушним і підлягає захисту право власності, якщо воно набуте відповідно до закону і протилежне не встановлено судом; об`єктом цивільно-правого захисту є право на нерухоме майно, набуте у передбачений законом спосіб, самочинне будівництво не є об`єктом такого захисту; власник майна, право якого порушене, вправі вимагати припинення дії, яка порушує право, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, застосування інших, передбачених законом, способів, усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, в тому числі, за наявності для того підстав шляхом знесення відповідного нерухомого майна, де знесення є конкретним способом захисту порушеного права.
Зведення вказаної вище прибудови на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, є самостійною підставою для визнання будівництва самочинним. У цій справі встановлено по суті та доведено цю підставу. За матеріалами справи вбачається, що по лінії стіни житлового будинку АДРЕСА_3 в районі квартири АДРЕСА_6 , зверненої до земельної ділянки позивача, відповідна добудова зведена відповідачем на цій земельній ділянці, зовнішні оздоблення прибудови заповненні, фактично проведено реконструкцію квартири, шляхом прибудови до неї та влаштування вхідної двері, сходів, металевого пандусу та кам`яних стін орієнтовно розмірами 7,5х2,5х4м.
Правова позиція позивача щодо обставин, якими обґрунтовується позов, включно й з фактом існування згаданої вище прибудови, що була зведена на земельній ділянці комунальної форми власності без будь-яких дозвільних документів, відповідачем не спростована в належний процесуальний спосіб.
22.01.2024 на адресу суду від третьої особи надішли додаткові пояснення. У вказаних поясненнях третя особа вказує, що посадовою особою управління було виявлено факт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_5 , про що складено службову записку. Наказом начальника управління від 07.12.2021 № 380 та згідно направлення від 07.12.2021 № 303, на підставі виявлення факту самочинного будівництва було призначено проведення позапланової перевірки на об`єкті: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 ». Відповідач був обізнаний з фактом призначення та проведення зазначеної позапланової перевірки.
У ході проведення перевірки було встановлено, що відповідач здійснює реконструкцію квартири АДРЕСА_6 шляхом будівництва прибудови розмірами: ширина 2. 7 м, довжина 8.2 м, висота 2.7 м.
Повідомлення про початок виконання будівельних робіт (дозвіл), декларація про готовність до експлуатації об`єкта, в Єдиному реєстрі будівельної діяльності, у тому числі, через електронний кабінет, за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровано не було.
Згідно листа КП ММБТІ від 14.12.2021 за вх. № 3666/22.01-15, за результатами останньої технічної інвентаризації, за адресою: АДРЕСА_5 , яка проводилась 31.01.2008, відсутня інформація щодо наявності прибудов за вказаною адресою.
Таким чином, будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_6 , здійснювались відповідачем без належно розробленої та затвердженої проектної документації, що є порушенням вимог ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та без відповідних документів, які дають право на виконання таких робіт, що є порушенням положень ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 постанови № 466.
28.12.2021 за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, управлінням було винесено постанову № 167, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП (виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200, 00 грн. Постанова від 28.12.2021 № 167 відповідачем у судовому порядку не оскаржувалась та перебуває на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) у рамках виконавчого провадження № 73386065.
За встановлених у справі обставин вимога позивача про припинення порушення його права з боку відповідача та припинення зловживання ним цивільними правами правомірна, обґрунтована і доведена. Вимога про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної форми власності шляхом знесення за власний рахунок капітальної прибудови до квартири АДРЕСА_1 відповідає характеру порушення та обставинам справи, позаяк для поновлення порушеного права необхідно забезпечити дотримання відповідачем відповідних положень земельного законодавства та законодавства в сфері будівництва на землях комунальної форми власності.
Отже, відповідачу ОСОБА_1 з 28.12.2021 було відомо про те, що зведенням на земельній ділянці по АДРЕСА_3 прибудови (самочинно) порушені цивільні права позивача як представника власника земельної ділянки (територіальної громади м. Миколаєва) за вказаною адресою. З того часу і до моменту звернення позивача до суду (понад двох років) ОСОБА_1 не вживав ніяких заходів для врегулювання спору, попри притягнення його до адміністративної відповідальності, не здійснив ніяких кроків, спрямованих на поновлення прав позивача.
Суд вжив усіх необхідних і доступних заходів для забезпечення відповідачу можливості взяти участь у судовому засіданні, врегулювати, за наявності для того умов, спірне питання з позивачем, що, втім, результату не дало. Дії відповідача ОСОБА_1 не відповідають правилам добросовісності, справедливості в цивільному обороті, мають ознаки тривалого ігнорування закону та зловживання як цивільними, так і процесуальними правами, заподіюють шкоду позивачу та порушують його права.
Враховуючи наведене позов підлягає задоволенню.
В силу п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем в сумі 2684,00 грн. слід покласти на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 223, 229, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Управління державного архітектурно будівельного контролю Миколаївської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності шляхом знесення за власний рахунок капітальної прибудови до квартири АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Миколаївська міська рада, , яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Управління державного архітектурно будівельного контролю Миколаївської міської ради , яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Суддя А.А. Лагода