Справа № 548/3051/23
Провадження № 2/548/151/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2024 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

розглянувши у межах спрощеного позовного провадження в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Представник позивача Гайова А.С., яка діє в інтересах ТОВ "Діджи Фінанс", з використанням системи "Електронний суд" звернулася до Хорольського районного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій зазначила таке.

29.07.2021 відповідачка ОСОБА_1 в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальнісю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») https://miloan.ua/ подала заявку на отримання кредиту № 4493614.

ТОВ «Мілоан» було направлено останній електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідачка підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 4493614 від 29.07.2021, який разом із заявкою на отримання кредиту знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/. Таким чином відповідачка уклала Договір про отримання споживчого кредиту №4493614 від 29.07.2021 (надалі - Кредитний договір) з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення їй були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн.

Кредитний Договір № 4493614 від 29.07.2021 було укладено строком на 30 днів.

11.11.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 12Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 4493614 від 29.07.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (позивача), у зв`язку із чим останнє набуло права вимоги до відповідачки. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу ОСОБА_1 перед позивачем становить 32024 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн.;заборгованість за відсотками становить 24024 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн; заборгованість за пенею становить 0 грн, яку просить стягнути із відповідачки разом із судовими витратами, які складаються із судового збору та витрат на правничу (правову) допомогу.

Ухвалою від 02.01.2024 було відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання.

У позовній заяві представник позивача просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачка з матеріалами справи ознайомилася 31.01.2024, що підтверджується її письмовою заявою. У встановлений судом строк 06.02.2024 надала суду відзив, в якому прохала відмовити в задоволенні позовних вимог позивача з огляду на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що нею було підписано договір кредиту № 4493614 від 29.07.2021, оскільки наявні в матеріалах справи договори позики (у вигляді паперової копії) не містять доказів того, що вони були створені у порядку, визначеному Законом України "Про електронні документа та електронний документообіг" та що він підписувався електронним підписом уповноваженої на те особи (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документу. Зазначає, що договір слід вважати неукладеним. Крім того, відповідачка вказує на відсутність доказів отримання новим кредитором (позивачем) прав вимоги за вказаним кредитом, оскільки позивачем не надано доказів підтвердження сплати ним як новим кредитором грошових коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги та зарахування їх на рахунок первісного кредитора. Також відповідачка звертає увагу суду на те, що матеріали позовної заяви не містять доказу перерахування суми позики на її рахунок, не доведено розміру фактично наданих у кредит коштів та розміру відсотків за користування ним. Виходячи із вищевикладеного, ОСОБА_1 просить суд врахувати надані пояснення та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідь на відзив представником позивача до суду не надано.

26.02.2024 представником позивача Карпенко Ю.Г. за допомогою системи "Електронний суд" надіслано до суду додаткові пояснення у справі, з яких вбачається, що позивачем копію відзиву 15.02.2024 отримано засобами поштового зв`язку. Ухвалою судді про відкриття провадження у цій справі позивачу роз`яснено право на подання відповіді на відзив у п`ятиденний строк з моменту отримання відзиву. Таким чином, суд вважає, що строк для подання відповіді на відзив у даному випадку позивачем пропущено, оскільки останній день його подання - 20.02.2024, натомість 26.02.2024 представником позивача надіслано до суду додаткові пояснення, надання яких не передбачено правилами, визначеними для розгляду справ у спрощеному позовному провадженні, оскільки відповідно до ч.2 ст. 174 ЦПК України встановлено чіткий перелік заяв по суті справи, а саме: позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. За таких обставин, суд вважає, що вказані пояснення не можуть бути взяті до уваги та підлягають залишенню без розгляду.

Третя особа ТОВ "Мілоан" належним чином була повідомлена про розгляд справи в спрощеному провадженні шляхом отримання в електронному вигляді ухвали про відкриття провадження, заперечень на позов суду не надіслала.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 29.07.2021 відповідачка ОСОБА_1 на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») https://miloan.ua/ подала анкету-заву на кредит № 4493614 (а.с. 16).

Згідно договору про споживчий кредит № 4493614 від 29.07.2021 ТОВ "Мілоан" зобов`язалося на умовах визначених цим договором надати ОСОБА_1 грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 8000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 29.07.2021, термін повернення кредиту - 28.08.2021. Проценти за користування кредитом становлять 24,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована (а.с. 10-14).

Додатками до вказаного договору є Графік платежів за договором про споживчий кредит № 4493614 від 29.07.2021 та Паспорт споживчого кредиту № 4493614 (а.с. 14 (зворот) -15), відповідно до якого вартість кредиту згідно договору становить 8024,00 грн в разі його погашення в 30-денний строк з моменту видачі.

Відповідно до копії платіжного доручення № 52419056 від 29.07.2021 ТОВ "Мілоан" отримувачу ОСОБА_1 перерахувало 8000,00 грн коштів згідно договору № 4493614.

Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 12Т від 11.11.2021 ТОВ "Мілоан" на підставі визначених цим договором умов передав (відступив) ТОВ "Діджи Фінанс" за плату, а останній прийняв належні первісному кредитору ТОВ "Мілоан" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, укладеними між останнім та ними. Внаслідок цього новий кредитор (ТОВ "Діджи Фінанс") заміняє ТОВ "Мілоан" у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані в реєстрі боржників та набуває грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами. Згідно умов договору новий кредитор має повідомити боржників про отримання ним права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ними та ТОВ "Мілоан" (а.с. 24).

Відповідно до копій платіжних інструкцій за період з 19.11.2021 по 29.12.2021 ТОВ "Діджи Фінанс" було перераховано на рахунок ТОВ "Мілоан" згідно договору відступлення права вимог № 12Т від 11.11.2021 коштів на загальну суму 3566998,72 грн на виконання умов цього договору(а.с. 7-8).

Згідно копії Додатку №1 до договору факторингу № 12Т від 11.11.2021 залишок боргу на момент відступлення прав вимоги по кредитному договору № 4493614 від 29.07.2021 становить 32024,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 24024,00 грн - суми заборгованості за відсотками (а.с. 19 (зворот).

Ця сума заборгованості зазначена у копії розрахунку заборгованості за період з 11.11.2021 по 22.12.2023 за вказаним договором (а.с.19).

Судові витрати, понесені позивачем, становлять 2147,20 грн сплаченого судового збору, що підтверджується копією платіжної інструкції № 5890 від 19.12.2023 (а.с. 1) та 6000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу, що підтверджуються копіями договору № 42649746 від 11.12.2023 з додатком (детальним описом робіт), акту про підтвердження факту надання правничої (правовоїх) допомоги) адвокатом від 11.12.2023, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ( а.с. 26-31).

Норми права, застосовані судом.

Згідно з п.1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Мотивована оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4493614 від 29.07.2021, яка становить 32024 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 24024,00 грн.

Право вимоги до відповідачки позивач обгрунтовує укладенням договору відступлення прав вимоги № 12Т від 11.11.2021, за яким ТОВ "Мілоан" на підставі визначених цим договором умов передав (відступив) ТОВ "Діджи Фінанс" за плату, а останній прийняв належні первісному кредитору ТОВ "Мілоан" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, укладеними між останнім та ними. Внаслідок цього новий кредитор (ТОВ "Діджи Фінанс") заміняє ТОВ "Мілоан" у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані в реєстрі боржників та набуває грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами.

Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів отримання права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4493614 від 29.07.2021, так як матеріали справи не містять витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 12Т від 11.11.2021, що свідчив би про те, що саме цей кредитний договір увійшов до портфелю заборгованості, який придбав ТОВ "Діджі Фінанс".

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.7 наведеної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч.2 ст.13 ЦПК України це не є обов`язком суду.

Постановою від 25.10.20222 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 607/14378/21, провадження № 61-5246св22 (ЄДРСРУ № 106940414), досліджуючи питання щодо визначення належного позивача, вказав таке.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Якщо позивачем не доведено порушення його права чи безпосереднього інтересу, то така особа є неналежним позивачем у цій справі.

Водночас Верховний Суд зазначає, що встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17).

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги надані і досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що ТОВ "Діджи Фінанс" не доведено права вимоги до відповідачки на підставі договору відступлення прав вимог № 12Т від 11.11.2021, а отже не доведено того, що він є належним позивачем по справі.

За таких оставин, з огляду на те, що ТОВ "Діджи Фінанс" є неналежним позивачем у справі, заявлені ним позовні вимоги не пілягають до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, що становлять 2147,20 грн сплаченого судового збору та 6000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 12, 81, 141, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2147,20 грн та 6000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ТОВ "Діджи Фінанс", , адреса: 04112 м. Київ, вул. Авіаконтруктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: ТОВ "Мілоан", адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, .

Головуючий