27.03.2024 Єдиний унікальний номер 205/2707/18
Справа № 205/2707/18
Провадження № 4с/205/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

при секретарі Бондар В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Грабарь Людмили Юріївни, заінтересовані особи: Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року представник скаржника адвокат Трофімов Д.Ю. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною скаргою.

В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні Солонянського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Солонянський ВДВС) перебуває виконавче провадження № 56910797 про примусове виконання судового наказу від 10.07.2018 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більш десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2018 року і до досягненні найстаршою дитиною повноліття чи зміни майнового становища сторін. 27.06.2022 року державним виконавцем Солонянського ВДВС, в рамках виконавчого провадження № 56910797, винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у ВЧ НОМЕР_1 . 03.11.2022 року державним виконавцем Солонянського ВДВС Грабарь Л.Ю., в рамках вказаного виконавчого провадження, винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у ВЧ НОМЕР_1 . 15.07.2023 року представник скаржника адвокат Трофімов Д.Ю., засобами поштового зв`язку, направив до Солонянського ВДВС заяву про надання довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка була отримана адресатом 18.07.2023 року, що підтверджується інформацією про поштове відправлення, яка знаходиться на сайті АТ «Укрпошта». Станом на 03.10.2023 року вищевказана заява залишена без розгляду. 25.09.2023 року представник скаржника повторно звернувся до Солонянського ВДВС з заявою про надання довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яку направив на електронну пошту. Станом на 03.10.2023 року вищевказана заява залишена без розгляду.

25.09.2023 року, при ознайомленні з матеріалами справи № 205/7872/23, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів було з`ясовано, що відповідачем у справі - ОСОБА_2 , боржником у ВП № 56910797, доданий до відзиву на позовну заяву розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на вересень 2023 року.

27.09.2023 року представник скаржника звернувся до Солонянського ВДВС з третьою заявою про надання довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів .10.10.2023 року представником скаржника отримано лист Солонянського ВДВС від 03.10.2023 року № 25029 та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 56910797.

На думку представника, розрахунок заборгованості у ВП № 56910797 було здійснено державним виконавцем із порушенням вимог ст. 195 СК України.

Враховуючи викладене, представник скаржника звертається до суду та, з урахуванням уточненої скарги від 17.10.2023 року, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Солонянського ВДВС Грабарь Л.Ю.;

- зобов`язати старшого державного виконавця Солонянського ВДВС Грабарь Л.Ю. або іншу відповідальну особу здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 56910797 відповідно 195 СК України та повідомити представника скаржника про зроблений розрахунок належним чином;

- судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу покласти на Солонянський ВДВС.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2023 року зазначену скаргу прийнято до розгляду, призначено судове засідання по справі та витребувано у Солонянського ВДВС належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 56910797.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.18.2023 року було вирішено до Солонянського ВДВС захід процесуального примусу у вигляді штрафу через тривале ненадання витребуваних матеріалів ВП № 56910797.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2024 року клопотання представника скаржника адвоката Трофімова Д.Ю. про витребування доказів було задоволено. Витребувано із ВЧ НОМЕР_1 інформацію про розмір грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , починаючи з 24.08.2018 року по дату надання відповіді, та витребувано з Пенсійного фонду України довідку ОК-5 по особу ОСОБА_2 , з інформацією, починаючи з 24.04.2018 року по дату надання відповіді.

31.01.2024 року до суду надійшли витребувані документи із ВЧ НОМЕР_1 .

08.02.2024 року та 18.03.2024 року до суду від Солонянського ВДВС надійшли витребувані матеріали виконавчого провадження № 56910797.

19.02.2024 року до суду надійшли витребувані документи із Пенсійного фонду України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2024 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2023 року у справі № 205/2707/18 про стягнення із Солонянського ВДВС в дохід державного бюджету України штрафу у розмірі 805,20 грн. було скасовано

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2024 року у прийнятті уточненої скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Солонянського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Грабарь Л.Ю., заінтересовані особи: Солонянський ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 було відмовлено, уточнену скаргу разом із усіма додатками повернуто скаржнику.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, натомість її представник адвокат Трофімов Д.Ю. письмово просив розгляд скарги проводити за відсутності скаржника та її представника, вимоги уточненої скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Старший державний виконавець Солонянського ВДВС Грабарь Л.Ю. письмово просила розгляд скарги проводити за її відсутності, прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши всі зібрані по справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що на виконанні Солонянського ВДВС перебуває виконавче провадження № 56910797 з примусового виконання судового наказу, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 10.07.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більш десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2018 року і до досягненні найстаршою дитиною повноліття чи зміни майнового становища сторін (том 1 а.с. 18-20).

27.06.2022 року та 03.11.2022 року старшим державним виконавцем Грабарь Л.М. та начальником Солонянського ВДВС Перелигіною А.В. в рамках виконавчого провадження № 56910797 було винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (том 1 а.с. 61, 62).

15.07.2023 року представник скаржника адвокат Трофімов Д.Ю., засобами поштового зв`язку (том 1 а.с. 23), направив до Солонянського ВДВС заяву про надання довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 21), яка була отримана адресатом 18.07.2023 року, що підтверджується інформацією про поштове відправлення, яка знаходиться на сайті АТ «Укрпошта» (том 1 а.с. 17).

25.09.2023 року представник скаржника повторно звернувся до Солонянського ВДВС із заявою про надання довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 24-25), яку направив на електронну пошту (том 1 а.с. 12, 14).

27.09.2023 року представник скаржника втретє звернувся до Солонянського ВДВС із заявою про надання довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (том 1 а.с. 26-27, 13, 15, 16, 30, 31).

10.10.2023 року представником скаржника отримано лист Солонянського ВДВС та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 56910797 (том 1 а.с. 28-29, 59, 60).

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Предметом оскарження можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Представником скаржника у вказаній скарзі було оскаржено діяльність державного виконавця саме у формі бездіяльності.

Бездіяльність це пасивна форма поведінки посадової особи державної виконавчої служби, яка полягає у невиконанні нею дій,які вона повинна була і могла вчинити у зв`язку з покладеними на неї обов`язками і відповідно до чинного законодавства України.

Разом з тим, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець відреагувала на заяву представника скаржника, надала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з роз`ясненням природи виникнення заборгованості та порядку здійснення перерахунку у випадку надання додаткової інформації сторонами виконавчого провадження.

На думку суду, державним виконавцем не було вчинено бездіяльності, як про це зазначає представник скаржника, дії державного виконавця не мали пасивного характеру, тому твердження представника про вчинення державним виконавцем бездіяльності не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги.

Таким чином, суд вважає, що виходячи з фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду скарги, є не обґрунтованими вимоги скаржника про вчинення державним виконавцем бездіяльності, оскільки фактично розрахунок державним виконавцем було зроблено, однак представник скаржника не погодився з таким розрахунком, тобто з діями державного виконавця під час виконання судового рішення, та просив суд зобов`язати державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до вимог ст. 195 СК України.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до абз. 5 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом не встановлено саме бездіяльності державного виконавця, тобто свідомої пасивної поведінки, з примусового виконання судового наказу, виданого 10.07.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Солонянського ВДВС.

Оскільки у задоволенні скарги було відмовлено, суд покладає судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4-5, 13, 89, 247, 354, 447-452 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Грабарь Людмили Юріївни, заінтересовані особи: Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Судові витрати по справі покласти на скаржника ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Сторони по справі:

скаржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

заінтересована особа: Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, смт Солоне, вул. Гагаріна, 13.

заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст ухвали складено 01 квітня 2024 року.

Суддя: Федотова В.М.