РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/101/24

2/609/86/2024

12 березня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

учасники справи - не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті його баби ОСОБА_3 .

2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається із права власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Каменяр» Кременецького району Тернопільської області, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0202605. Позивач зазначає, що на день смерті ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом з нею проживав та був зареєстрований позивач. Коли позивач звернувся до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, то отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій і рекомендацію звернутися за захистом своїх прав до суду. Враховуючи, що спадщину позивач прийняв в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом не може, з цих підстав просить визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3 , а саме на земельну частку (пай).

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 31 січня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 20 лютого 2024 року.

4. Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 12 березня 2024 року.

5. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Від відповідачки також надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі з повним визнанням позовних вимог.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

8. Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Андрушівською сільською радою Шумського району Тернопільської області підтверджується, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Андрушівка Шумського району Тернопільської області.

9. Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0202605, виданим 23 грудня 1996 року Шумською районною державною адміністрацією, підтверджується, що на підставі рішення Шумської райдержадміністрації №397 від 23.12.1996 ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Каменяр» розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

10. З листа Державного кадастрового реєстратора №80/32-24 від 17.01.2024 вбачається, що ОСОБА_3 була включена у списки на паювання землі по КСП «Каменяр» за №247 від 23.12.1996. Одержала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0202605, який перебуває в колективній власності КСП «Каменяр» розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах. Також зазначено вартість з врахуванням коефіцієнта індексації.

11. Відповідно до довідки №39 від 09.01.2024, виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті проживав онук ОСОБА_1 .

12. Той факт, що померла ОСОБА_3 є бабою по родинній лінії матері позивача ОСОБА_1 , підтверджується наступними документами:

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Андрушівка Шумського району Тернопільської області, його батьками зазначено: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , згідно з яким слідує, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Андрушівка Шумського району Тернопільської області, її батьками зазначено: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ;

- копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , згідно з яким 26 травня 1968 року Андрушівською сільською радою Шумського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_8 », дружини « ОСОБА_8 »;

- копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , згідно з яким 12 січня 1980 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шумського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_10 », дружини « ОСОБА_10 ».

13. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Андрушівка Шумського району Тернопільської області.

14. Згідно із довідкою №106 від 22.01.2024, виданою Шумською міською радою Тернопільської області на підставі акта-обстеження №22 від 22.01.2024 вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_3 і ОСОБА_3 одна і та ж сама особа.

15. Своєю Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №13/02-31 від 10.01.2024 приватний нотаріус Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 по тій причині, що ним не підтверджено постійне проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подано заяви про прийняття спадщини.

ІV. Оцінка Суду.

16. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

17. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

18. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

19. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

20. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

21. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

22. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

23. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

24. Відповідно до п.п. 16,17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

25. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

26. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

27. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

28. Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

29. Згідно із ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадщини.

30. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04 2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

31. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11).

32. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

33. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

34. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

35. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

36. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

37. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

38. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

39. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем п`ятої черги на спадкове майно померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на день смерті постійно проживав з нею в одному господарстві. Відповідачка ОСОБА_2 , яка є дочкою померлої та спадкоємцем першої черги на майно померлої ОСОБА_3 , не заперечує проти того, щоб за позивачем у справі було визнано право власності на спадкове майно після смерті її матері ОСОБА_3 , відповідно до позовних вимог.

40. Згідно зі ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

41. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

Беручи до уваги те, що бабі позивача ОСОБА_3 за життя належало право на земельну частку (пай) площею 2.10 в умовних кадастрових гектарах, позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але не може оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі, оскільки це не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

42. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

43. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Каменяр» Кременецького району Тернопільської області, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3 .

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

44. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - що зумовлює стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» , як учасник бойових дій.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1223, 1258, 1265, 1268, 1270, Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 82, 89, 141 Цивільного процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і складається із права власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Каменяр» Кременецького району Тернопільської області, розміром 2.10 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0202605, виданого на підставі рішення Шумської районної державної адміністрації 23.12.1996 року №397.

3.Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено та підписано 12 березня 2024 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК