провадження № 22-ц/824/4491/2024 суддя-доповідач у суді ІІ Інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року про звернення стягнення на нерухоме майно, яке не зареєстровано в установленому законом порядку за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. звернувся до суду з поданням та просив постановити ухвалу про звернення стягнення на майно, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: домоволодіння загальною площею 236,1кв.м., житлова площа 98.4 кв.м. розташованого за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою АДРЕСА_2 .; 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , яке належить у рівних долях боржнику у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ; боржнику у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_5 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ; боржнику у виконавчому провадженні ВП№71749364 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця Авторгова А.М. перебувають виконавчі провадження НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 щодо виконання виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва № 759/12367/16-ц від 12 серпня 2022 року про погашення боргу ОСОБА_4 у розмірі 3 745 535,42 грн. за кредитними договорами №К2ХVGK00000086 від 22 липня 2007 року та №R2XVGK00260098 від 27 липня 2007 року, укладеними між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_4 , звернення стягнення на спадкове майно в межах його вартості, яке прийнято спадкоємцями - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . Боржниками у виконавчих провадженнях є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухоме майно на яке слід звернути стягнення за судовим рішенням, зареєстроване за померлим ОСОБА_4 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А.М. задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що задоволення подання приватного виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно та подальша його реалізація в рамках примусового виконання рішення може порушити право ОСОБА_2 на спадкування 1/2 частки в зазначеному нерухомому майні, яке має статус спільного майна подружжя та відповідно на отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Авторгов А.М. зазначає, що боржником не зазначено, які її права чи свободи порушено діями приватного виконавця або судом при виконанні судового рішення, також не вказано, за захистом якого саме права чи інтересу скаржник звернулася до апеляційного суду та не зазначено, які права боржника буде поновлено скасуванням оскаржуваної ухвали. Крім того, приватний виконавець посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №752/2605/13-ц щодо того, що ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» вказує про те, що апелянтом не зазначено, яке її право як сторони виконавчого провадження порушено та які наслідки такого порушення, зміст таких порушень. В такому випадку до спірних правовідносин мають бути застосовані висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №752/2605/13-ц.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання, суд першої інстанції виходив з того, що подання приватного виконавця є обґрунтованим.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено,що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова Андрія Миколайовича перебуває: виконавче провадження НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа №759/12367/16-ц від 12 серпня 2022 року виданого Святошинським районним судом м. Києва про погашення боргу ОСОБА_4 у розмірі 3 745 535,42 грн. за кредитними договорами №К2ХVGK00000086 від 22 лютого 2007 року та №R2XVGK00260098 від 27 липня 2007 року, укладеними між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_4 , звернення стягнення на спадкове майно в межах його вартості, яке прийнято спадкоємцями - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . Боржниками у виконавчих провадженнях є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року, яка набрала законної сили та на підставі якої видано виконавчі листи Святошинським районним судом м. Києва, постановлено: в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 у сумі 3 745 535 (три мільйони сімсот сорок п`ять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) гривень 41 копійка за кредитними договорами № К2ХVGК00000086 від 22 лютого 2007 року та № К2ХVGК00260098 від 27 липня 2007 року, укладеними між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_4 , звернути стягнення на спадкове майно в межах його вартості, яке прийнято спадкоємцями - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: домоволодіння загальною площею 236,1кв.м., житлова площа 98.4 кв.м. розташованого за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою АДРЕСА_2 .; 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 .

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухоме майно на яке слід звернути стягнення за судовим рішенням, зареєстроване за померлим ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій реалізації права на доступ до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірку, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність державної реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване в установленому законом порядку, вирішується судом в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано в установленому законом порядку.

Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20).

При розгляді справ указаної категорії необхідно враховувати, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначені висновки викладені в постанові Верховного Суду від 07 липня 2023 року у справі № 2-2727/11.

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що майно, на яке звернуто стягнення судовим рішенням, не зареєстровано за боржниками у встановленому законом порядку, дійшов правильного висновку про задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо можливості відповідача ОСОБА_2 оформити свідоцтво про право власності на 1/2 частину в зазначеному нерухомому майні, як частку в спільному майні подружжя, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Як було зазначено вище, постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року, яка набрала законної сили та на підставі якої видано виконавчі листи Святошинським районним судом м. Києва, вирішено: в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 у сумі 3 745 535 (три мільйони сімсот сорок п`ять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) гривень 41 копійка за кредитними договорами № К2ХVGК00000086 від 22 лютого 2007 року та № К2ХVGК00260098 від 27 липня 2007 року, укладеними між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_4 , звернути стягнення на спадкове майно в межах його вартості, яке прийнято спадкоємцями - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: домоволодіння загальною площею 236,1кв.м., житлова площа 98.4 кв.м. розташованого за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою АДРЕСА_2 .; 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 .

За таких обставин, можливе оформлення відповідачем ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на частину майна, на яке вже звернуто стягнення судовим рішенням, ніяким чином не впливає на можливість та необхідність виконання даного рішення.

Крім того, як вірно зазначає банк, право особи, яка подає апеляційну скаргу, а саме ОСОБА_1 , ніяким чином, у зв`язку з обставинами можливого видачі свідоцтва ОСОБА_2 не є і не може бути порушеним.

Сама ОСОБА_2 апеляційної скарги на судове рішення не подавала і не уповноважувала ОСОБА_1 звертатися до суду з апеляційною скаргою в її інтересах.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстав до задоволення апеляційної скарги немає, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 04 березня 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.