Справа № 487/6963/23
Провадження № 2-о/487/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Гаврасієнко В.О., присяжних Віннікової Л.В., Галько С.А., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Заводський районний у м. Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Миколаївська міська рада, про визнання особи безвісно відсутньою

В С Т А Н О В И В:

02.10.2023 до суду звернувся адвокат Качан Роман Юрійович в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи Заводський районний у м. Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Миколаївська міська рада звернувся до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог посилається на те, на початку січня 2004 року брат заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва покинув своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1 та по теперішній час місцезнаходження останнього не відоме. З січня 2004 року ОСОБА_2 жодного разу не телефонував заявникові, не написав йому листів, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Заявник з усіма рідними намагався встановити його місцезнаходження, однак це результатів не дало. Крім того, зазначив, що перед своїм зникненням ОСОБА_2 перебував в депресивному стані, обмовлявся про свої проблеми і законом та натякав, що можливо рідні його не побачать більше. Оголошення ОСОБА_2 безвісті відсутнім за рішенням суду є необхідним для заявника, оскільки він та його рідні мають намір в подальшому розпорядитися житлом продати його для поліпшення своїх житлових умов. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із даною заявою.

06.10.2023 у справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання, витребувано необхідні докази.

У судове засідання заявник та її представник не з`явилися, надали суду заяву про слухання справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Заводський районний у м. Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без представника відділу ДРАЦС, зазначила що заперечень по справі не має, рішення просила прийняти на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, просила слухати справу за відсутністю представника Миколаївської міської ради, винести рішення по справі відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії запису акту про народження №1447 від 13 квітня 1971 року ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаїв.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на початку 2004 році покинув зареєстроване місце проживання і по теперішній час його місце знаходження невідоме.

Після зникнення ОСОБА_2 його брат ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів та відповіддю т.в.о. начальника Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області його повідомлено, що громадянина ОСОБА_2 було перевірено за наявними обліками Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, в результаті чого інформації стосовно місцезнаходження ОСОБА_2 не отримано. проведеним заходами встановити теперішнє місцеперебування ОСОБА_2 не надалось можливим. Миколаївське РУП ГУНП в Миколаївській області не володіє інформацією про теперішнє місцеперебування ОСОБА_2 .

Згідно довідки з офіційної бази МВС України від 14.02.2023 року ОСОБА_2 перебуває у розшуку як особа, яка переховується від органів досудового розслідування, дата зникнення 20.04.2005 року, місце зникнення Джанкой Джанкойського району.

Крім того з повідомлення т.в.о. начальника Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області вбачається, що громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується як кримінальний злочинець Джанкойським МРВ ГУМВС України в АР Крим за скоєння правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України (РС №200526074 від 01.05.2005). На теперішній час місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено.

Згідно повідомлення Державної прикордонної служби від 14.02.2023 року відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 15.02.2018 по 15.02.2023 в базі даних не виявлено.

Також згідно повідомлення Державної міграційної служби України від 20.02.2023 за даними інформаційно-комунікаційної системи ДМС. на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон не оформлювався.

З актів опитування мешканців житлового будинку АДРЕСА_2 від 25.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживає з січня 2004 року.

Згідно довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) 04.11.2023 року в архіві відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відсутній актовий запис про смерть складений на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді на запит Головного управління ДПС у Миколаївській області від 17.11.2023 року за період з 01.01.2022 по 31.03.2023 відсутня інформація про доходи ОСОБА_2 .

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В порядку цивільного судочинства суди розглядають справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

У відповідності до ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (ст.43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження № 61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734).

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім заявнику необхідно для реалізації прав розпорядитися належним йому майном.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього та відсутність відомостей про його місцезнаходження з січня 2004 року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

Згідно ч. 7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.12,80,81,263-265,294,306,309 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 безвісно відсутнім з січня 2004 року.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Гаврасієнко В.О.

Присяжні Віннікова Л.В.

Галько С.А.