К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2024 року місто Київ

справа № 757/34365/19-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/748/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду міста Києва у складі судді Козлова Р.Ю. від 2 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про стягнення заборгованості зі сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, посилаючись на те, що згідно з рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року з ОСОБА_1 на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 вересня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. З 2015 року виконання судового рішення здійснювалося Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, а з січня 2018 року - Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Державними виконавцями неодноразово складалися довідки про наявність заборгованості у ОСОБА_1 зі сплати аліментів, оскільки його реальні доходи значно перевищують офіційну заробітну плату з якої сплачуються аліменти. Так, у період з 28 вересня 2015 року по 1 червня 2017 року боржником отримано 1 783 484 грн. надходжень від третіх осіб, на особистий рахунок в якості поповнення.

13 липня 2018 року державним виконавцем ОСОБА_6 складено довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, згідно якої борг становить 594 494 грн 07 коп. Після цього боржник надав пояснення, що кошти на картковий рахунок надходили для погашення кредитної заборгованості та в межах наданих позик від фізичних осіб на підтвердження чого надано копії договорів позики.

31 липня 2018 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренко С.В. здійснено перерахунок і складено нову довідку про відсутність заборгованості.

Вказувала, що такий висновок державного виконавця зроблений на підставі припущень, більше того, ОСОБА_1 є співвласником ТОВ "Виробниче об`єднання "Прилуцьке" зі статутним капіталом 10 000 000 грн., з яких 6 000 000 грн належать відповідачу; ТОВ "Виробниче об`єднання "Прилуцьке" є учасником інших товариств із вкладами до статутних капіталів: ТОВ "Оріон-СКТ" - 4 853 500 грн., СГ ТОВ "Богданівське" - 12 616 599 грн. Наведені обставини свідчать про отримання відповідачем доходів у значно більшому розмірі, ніж він зазначає.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів за період з 28 вересня 2015 року по 1 червня 2017 року у розмірі 594 494 грн 67 коп., розрахованої із суми надходжень на рахунок у ПАТ КБ "Приватбанк"; стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів за період з 28 вересня 2015 року по 21 вересня 2019 року у розмірі 2 800 000 грн з урахуванням витрат боржника.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 2 травня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті аліментів на утримання спільних доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 28 вересня 2015 року по 1 червня 2017 року у розмірі 594 494 грн 67 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

Рішення мотивовано тим, що у період з 28 вересня 2015 року по 1 червня 2017 року відповідач отримав дохід на картковий рахунок вПАТ КБ "Приватбанк" на загальну суму 1 782 984 грн, з яких має бути нараховано та звернуто стягнення аліменти у розмірі 1/3 частини від суми всіх видів доходів щомісячно, згідно з рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року у справі № 757/35696/15-ц, що становить 594 494 грн 67 коп. Разом з тим, позов в частині стягнення з відповідача заборгованості зі

сплати аліментів за період з 28 вересня 2015 року по 21 серпня 2019 року в розмірі 2 800 000 грн, з урахуванням витрат боржника, не підтверджений жодними доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що судом невірно розраховано суму надходжень на картковий рахунок відповідача, яка у спірний період в сумі складає 1 718 984 грн (1/3 від неї - 572 995 грн.), а не 1 783 484 грн 01 коп. (1/3 частина відповідно - 594 494 грн 67 коп.). Суд першої інстанції також дійшов помилкового висновку, що отримані кошти є доходом, оскільки вони були отримані в якості позики від ОСОБА_7 (1 140 000 грн) для погашення кредитної заборгованості; кредит погашався за рахунок заробітних плат, отриманих в: ТОВ "Сінегрі" - 3 767 грн 86 коп., ТОВ "АВ Індастріал Груп" - 10 000 грн, ТОВ "Егрітек" - 3 273 грн 60 коп."; також на підставі договору позики, укладеного між відповідачем та ТОВ "ТД "Егрітек" від 27 березня 2018 року, він отримав в борг 180 285 грн 09 коп., на підставі договору позики, укладеного між відповідачем та ТОВ "ТД "Егрітек" від 26 квітня 2018 року, - 30 000 грн. Більше того, відповідач є суб`єктом декларування відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", неодноразово подавав декларації про доходи, які перевірені уповноваженими органами і жодних порушень не встановлено, зокрема, надано оцінку коштам, які надходили на рахунок для погашення кредитної заборгованості, що в свою чергу, виключає можливість їх віднесення до доходів з яких можуть стягуватися аліменти.Крім того, суд не взяв до уваги ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року, якою надано оцінку розрахунку заборгованості по аліментах та встановлено відсутність боргу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відзив на апеляційну скаргу не подав.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просила її задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Печерського районного суду міста Києва від 2 травня 2023 року залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року у справі № 757/35696/15-ц задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28 вересня 2015 року до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн 60 коп.

На примусове виконання вказаного рішення, 14 грудня 2015 року Печерським районним судом міста Києва видано виконавчий лист, на підставі якого 18 липня 2016 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчуком М.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

27 травня 2016 року державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті КиєвіСімерецька В.С. склала довідку-розрахунок, якою визначила заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів у розмірі 2 226 514 грн 92 коп. Підставою для такого розрахунку стала декларація ОСОБА_1 про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік, надана ним як державним службовцем (заступником Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій) (том І а.с. 169-170).

31 травня 2016 року державний виконавець Сімерецька В.С. склала нову довідку-розрахунок, затверджену 14 червня 2016 року, якою встановлено відсутність заборгованості зі сплати аліментів у ОСОБА_1 . Державний виконавець дійшла такого висновку на підставі заяви ОСОБА_1 та додатків до неї (том І а.с. 172-173).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 19 травня 2017 року, у справі 757/35696/15-ц, зобов`язано державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецьку В.С. або іншого державного виконавця за дорученням начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Хорішко О.О. скасувати довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за період з 28 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року, здійсненої на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року у справі номер 757/35696/15-ц, видану державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецькою В.С. 14 червня 2016 року та здійснити розрахунок заборгованості за вказаний період з дослідженням всіх оригіналів документів, наданих сторонами у виконавчому провадженні

та перевірки доводів, викладених стягувачем ОСОБА_3 щодо доходів ОСОБА_1 за вказаний період часу.

Виконавче провадження № НОМЕР_2 в подальшому перебувало на виконанні у різних виконавчих службах. На підставі постанови виконуючого обов`язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О.В. від 4 січня 2018 року вказане виконавче провадження передано з Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (том І а.с. 13-21).

Згідно з довідкою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенко В.М. від 13 липня 2018 року № 10076 за період з 28 вересня 2015 року по 1 червня 2017 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 594 494 грн 67 коп. (1/3 частина від сукупного доходу в розмірі 1 783 484 грн) (том ІІ а.с. 25).

Після наданих пояснень представником ОСОБА_1 , 31 липня заступником начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренко С.В. здійснено новий розрахунок, згідно якого заборгованість по сплаті аліментів відсутня (том ІІ а.с. 24).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у справі № 757/12847/18-ц затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , якою сторони погодили розмір аліментів, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі національної валюти України, що еквівалентно 500 доларам США на дату сплати аліментів на кожну дитину до її повноліття (том І а.с. 23).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Статтею 81 СК України передбачено, що перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" затверджено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 1 зазначеного Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам"; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських

(фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Постанова Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" є спеціальним правовим актом, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З урахуванням системного способу тлумачення вказаного Переліку видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб як підзаконного нормативно-правового акта має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий.

При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття "заробітку" також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття "заробіток" ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну "дохід" у дужках після поняття "заробіток" може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Зазначений правовий висновок висловлено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 5 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц (провадження № 61-45100сво18).

Як убачається з матеріалів справи, у період з 28 вересня 2015 року по 1 червня 2017 року ОСОБА_1 сплачувались аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від доходів, що згідно розрахунку заборгованості від 14 листопада 2017 року, проведеного державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції міста Києва Валевським О.О., становили суми від 837 грн 58 коп. до 5 361 грн 17 коп. (том І а.с. 147-148).

При цьому, з виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" за спірний період убачається, що на рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти в сумі 1 782 984 грн.: у 2015 році: 7 жовтня 2015 року - 7 000 грн; 9 жовтня 2015 року - 25 000 грн; 10 жовтня 2015 року - 50 000 грн; 28 жовтня 2015 року - 100 000 грн; 2 листопада 2015 року - 100 000 грн; 5 листопада 2015 року - 50 000 грн та 28 грудня 2015

року - 8 000 грн; у 2016 році: 7 січня 2016 - 10 000 грн; 9 лютого 2016 року - 15 000 грн; 12 лютого 2016 року - 20 284 грн; 19 лютого 2016 року - 40 000 грн; 23 березня 2016 року - 12 000 грн; 12 квітня 2016 року - 10 000 грн; 6 травня 2016 року - 7 000 грн; 30 травня 2016 року - 7 000 грн; 9 червня 2016 року - 11 000 грн; 23 червня 2016 року - 231 000 грн; 28 липня 2016 року - 454 000 грн; 4 жовтня 2016 року - 20 000 грн; 6 жовтня 2016 року - 93 000 грн; 1 листопада 2016 року - 126 000 грн; 30 листопада 2016 року - 117 000 грн; 29 грудня 2016 року - 10 000 грн; 29 грудня 2016 року - 11 700 грн та 29 грудня 2016 - 2 000 грн.; у 2017 році: 10 січня 2017 року - 30 000 грн; 7 лютого 2017 року - 10 000 грн; 24 березня 2017 року - 6 000 грн; 27 квітня 2017 року - 8 000 грн; 28 квітня 2017 року - 30 000 грн; 10 травня 2017 року - 80 000 грн; 26 травня 2017 року - 10 000 грн та 29 травня 2017 року - 8 000 грн (том IV а.с. 3-13).

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що відповідач у спірний період отримував грошові кошти на свій картковий рахунок, що за даної ситуації можна віднести до доходу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з нього заборгованості по аліментах в сумі 594 494 грн 67 коп. При цьому суд правильно врахував, що позивачем не доведено вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів за період з 28 вересня 2015 року по 21 серпня 2019 року в розмірі 2 800 000 грн. з урахуванням витрат боржника.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що отримані на його картковий рахунок кошти не є доходом, оскільки по своїй суті є позикою, зокрема, від ОСОБА_7 (1 140 000 грн) для погашення кредитної заборгованості, що підтверджується копіями договорів позики.

З матеріалів справи убачається, що між ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_9 дійсно укладено ряд договорів про надання поворотної безвідсоткової позики від 10 січня 2017 року, 7 лютого 2017 року, 7 березня 2017 року, 23 березня 2017 року, 24 березня 2017 року, 10 квітня 2017 року, 20 квітня 2017 року, 25 квітня 2017 року, 2 травня 2017 року, 10 травня 2017 року, 22 травня 2017 року, 1 червня 2017 року (том ІІІ а.с. 60-83).

Пунктами 2.3 вказаних договорів передбачено, що позика надається в готівковій формі.

Разом з тим, спірна сума коштів надходила на рахунок відповідача в безготівковій формі і не тільки від ОСОБА_7 , що спростовує доводи скаржника про отримання коштів саме як позики. Крім того, призначення платежів не містять вказівки про позику. Отримані кошти використовувались на звичайні потреби, що підтверджується копією виписки руху коштів по рахунку.

Інші копії договорів позики судом апеляційної інстанції не перевіряються, оскільки вони не стосуються спірного періоду виникнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного розрахунку суми надходжень на картку не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, випискою по рахунку та довідкою-розрахунком державного виконавця від 13 липня 2018 року № 10076.

Також є необґрунтованими посилання у апеляційній скарзі на подачу ОСОБА_1 декларацій про доходи, яким надана оцінка відповідними органами (не виявлено жодних порушень), оскільки встановлення наявності заборгованості по сплаті аліментів у даному випадку є виключною компетенцію суду.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд не взяв до уваги ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року, якою надано оцінку розрахунку заборгованості по аліментах та встановлено відсутність боргу, є необґрунтованими, оскільки у спірних правовідносинах вказане судове рішення не має преюдиційного значення.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 2 травня 2023 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Печерського районного суду міста Києва від 2 травня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: