Справа №203/5451/23
Провадження №2/0203/264/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Гапоновій К.В.,

з участю:

-представника позивача ОСОБА_1 ;

-представниці відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «КОМФОРТ СІТІ ДНІПРО 3» про визнання договору частково недійсним, зміну умов договору,

у с т а н о в и в:

1. 27 вересня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОК ЖБК «КОМФОРТ СІТІ ДНІПРО 3» про визнання договору частково недійсним, зміну умов договору. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.04.2020 між сторонами було укладено договір, за умовами якого відповідач зобов`язався надавати позивачеві комплекс послуг, пов`язаних з експлуатацією належної позивачеві квартири АДРЕСА_1 . На думку позивача, низка положень укладеного договору є несправедливими та суттєво порушує баланс прав та обов`язків сторін. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання несправедливими та недійсними пункту 1.2, підпункту 2.3.4, пункту 3.5, підпункту 4.5.2 договору, пункту 3 переліку найменування компенсаційних платежів Додатку №2 до договору, зміни пункту 1.2 договору (а.с.а.с. 1 7).

2. 22 січня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що укладений між сторонами договір цілком відповідає основному критерію свободі договору. Договір має повний баланс прав та обов`язків сторін. Позивач у свою чергу не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили на користь заявленого позову. Крім того, позивач звернувся до суду з позовом з порушенням загального строку позовної давності (а.с.а.с. 44 49).

3. 6 березня 2024 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 61).

4. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов, пояснивши, що 01.04.2020 між сторонами було укладено договір, за умовами якого відповідач зобов`язався надавати позивачеві комплекс послуг, пов`язаних з експлуатацією належної позивачеві квартири АДРЕСА_1 . На думку позивача, низка положень укладеного договору є несправедливими та суттєво порушує баланс прав та обов`язків сторін. При цьому представник позивача повідомив, що від 01.04.2020 і дотепер позивач належно виконував умови укладеного договору, претензій до його положень не висував.

5. Представниця відповідача у суді заперечувала проти позову, зазначивши, що укладений між сторонами договір цілком відповідає основному критерію свободі договору. Договір має повний баланс прав та обов`язків сторін. Позивач у свою чергу не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили на користь заявленого позову. Крім того, позивач звернувся до суду з позовом з порушенням загального строку позовної давності.

6. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

7. Судом встановлено, що позивачеві на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 8, 9).

8. 1 квітня 2020 між сторонами було укладено договір про надання послуг №4/15-КВ, за умовами якого відповідач зобов`язався надавати позивачеві комплекс послуг з обслуговування житлового будинку (а.с.а.с. 13 17).

9. Згідно з пунктом 1.2, підпунктом 2.3.4, пунктом 3.5, підпунктом 4.5.2, пунктом 3 переліку найменування компенсаційних платежів Додатку №2 до договору від 01.04.2020, які позивач вважає несправедливими:

- послуги надаються за адресою: АДРЕСА_2 безпосередньо силами виконавця (відповідача) або із залученням третіх осіб, при цьому виконавець залишається відповідальним перед замовником (позивачем) за результат наданих послуг. Сторони узгодили, що обсяг послуг може змінюватись без попереднього повідомлення замовника в залежності від наявності та/або збільшення інженерних комунікацій, складових елементів благоустрою та інфраструктури житлового комплексу, а також пори року. Повний перелік послуг, вказаних у Додатку №1, надається після завершення всіх робіт з облаштування інфраструктури та елементів благоустрою житлового комплексу, включаючи басейни із зоною відпочинку, дитячий майданчик, ландшафтний дизайн, зелені насадження (пункт 1.2);

- виконавець має право не частіше ніж один раз на шість місяців в односторонньому порядку змінювати розмір плати за послуги у випадку, вказаному у пункті 3.5 цього договору (підпункт 2.3.4);

- у випадку збільшення рівня ринкових цін на матеріали (роботи, послуги), які безпосередньо використовуються виконавцем та впливають на формування вартості послуг, виконавець може змінювати розмір плати за послуги, про що повідомляє замовника шляхом відправлення відповідного повідомлення на його електронну адресу, зазначену у цьому договорі. В будь-якому разі зміна розміру плати є можливою не частіше ніж один раз на шість місяців. В цьому випадку укладення додаткової угоди до цього договору не є обов`язковим (пункт 3.5);

- в разі несплати замовником штрафу за порушення умов підпунктів 2.2.4.1, 2.2.4.2, 2.2.7 2.2.12 договору, передбаченого підпунктом 4.5.1, у строк до 10 числа наступного місяця виконавець має право зупинити забезпечення електроенергією квартири замовника. Відновлення електрозабезпечення квартири можливе за умов сплати замовником штрафу виконавцю в сумі 5 000,00 грн (підпункт 4.5.2);

- сума єдиного податку, сплаченого виконавцем, підлягає компенсації замовником (пункт 3 переліку найменування компенсаційних платежів Додатку №2).

10. Відповідно до пункту 3 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК) однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

11. Згідно з частинами 1 3 статті 6 ЦК сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

12. За правилами, встановленими частиною1 статті 901 ЦК, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

13. Частинами 1, 2 статті 215 ЦК визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу.

14. Відносини, що виникають у зв`язку з договором, який позивач просить визнати частково недійсним, регулюються положеннями ЦК, а також Законом України від 12.05.1991 №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-ХІІ).

15. Стаття 18 Закону №1023-ХІІ містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

16. Так, за приписами частини 5 цієї норми у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір.

17. У разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина 6 статті 18 Закону №1023-ХІІ).

18. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині 2 статті 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

19. Аналіз статті 18 Закону №1023-ХІІ дає підстави дійти висновку про те, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно: по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 509 ЦК); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.

20. Між тим, ані позовна заява, ані додані до неї матеріали не містять жодного доказу, який би свідчив на користь існування сукупності приведених вище ознак.

21. Так, суд бере до уваги те, що укладений договір містить усі істотні умови, притаманні правочину з надання послуг, збалансовані умови оплати таких послуг, з одного боку, та чітко визначеного їх переліку (з урахуванням їх якості та строків надання), з другого боку.

22. Суд також зважає й на те, що від моменту укладення договору 01.04.2020 і дотепер у сторін договору не виникало жодних майнових претензій з приводу його виконання, що свідчить про належне та добросовісне виконання сторонами всіх без винятку умов договору, отже і про відсутність двох елементів, закладених у статті 18 Закону №1023-ХІІ, порушення принципу добросовісності та заподіяння споживачеві шкоди.

23. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

24. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

25. За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

26. Статтею 76 ЦПК визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

27. За приписами частин 1, 5 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

28. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

29. Аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

30. Так, з огляду на зміст приведених вище норм процесуальним завданням позивача було доведення суду належними, допустимими та достовірними доказами, із дотримання принципу їх достатності (статті 77 80 ЦПК), фактів порушення відповідачем при укладенні договору від 01.04.2020 його прав споживача послуг, зокрема: порушення відповідачем принципу добросовісності, настання істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін договору, заподіяння йому шкоди.

31. На думку суду, цього процесуального завдання позивач не виконав, оскільки не надав суду жодного з таких доказів, обмежившись лише правовим аналізом норм, що регулюють спірні правовідносини і власними висновками.

32. Відмовляючи у задоволенні заявленого у справі позову, суд також звертає увагу позивача на недотримання ним принципу добросовісності, закріпленого у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК.

33. Згідно з вимогами ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

34. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, §45, 06.12.2007).

35. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004).

36. Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

37. У подібній правовій ситуації Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018, ухваленій у справі №338/180/17, було застосовано доктрину «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

38. В основі доктрини «venire contra factum proprium» знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

39. Очевидно, що дії позивача, який 01.04.2020 підписав договір без жодних зауважень, протягом тривалого строку (три роки і п`ять місяців) належно виконував умови договору та приймав надані відповідачем послуги, а згодом пред`явив позов про визнання такого договору частково недійсним, суперечать одна одній і містять ознаки недобросовісності.

40. З огляду на викладене суд не знаходить законних підстав для задоволення заявленого у справі позову.

41. У порядку статті 141 ЦПК судові витрати у справі необхідно віднести на рахунок держави.

42. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209 211, 213, 228, 229, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ) у позові до обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «КОМФОРТ СІТІ ДНІПРО 3» (ідентифікаційний код 42142338; 49054, Україна, місто Дніпро, вулиця Сергія Подолинського, 31) про визнання договору частково недійсним, зміну умов договору відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 2 квітня 2024 року.

Суддя М.О. Католікян