ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2341/23

Провадження № 22-ц/4820/505/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю ОСОБА_1 , представників сторін, третьої особи,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Мельник Леся Петрівна, про відмову у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в складі судді Лугового О.М. від 18 грудня 2023 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В липні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті ОСОБА_1 у встановлений законом строк, 20.10.2022 року подала заяву про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавутою Ю.А. було відкрито спадкову справу №84/2022 за номером у спадковому реєстрі 69823218. Відповідачка, яка є матір`ю померлого ОСОБА_4 також подала заяву про прийняття спадщини, але після спливу встановленого законодавством строку. Приватний нотаріус прийняв вказану заяву, оскільки на його думку строк подачі даної заяви ОСОБА_2 дотримано, з врахуванням військового стану в державі. На думку позивачки, ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини вже після спливу встановленого законодавством строку.

Враховуючи наведене, позивачка просила відмовити ОСОБА_2 у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18.12.2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Мельник Л.П. про відмову для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне, та задовольнити її позов. На думку апелянтки, судом першої інстанції порушено її право на неупереджений та справедливий суд, оскільки спосіб захисту свого порушеного права визначається позивачем. Перед тим як звертатися щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, в обов`язковому порядку має бути встановлено неможливість особи оформити свої спадкові права.

В засіданні апеляційного суду позивачка, її представник та третя особа ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представник відповідачки просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Третя особа приватний нотаріус Мельник Л.П. в судове засідання не з`явилася будучи повідомленою про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 як спадкоємиця першої черги за законом (донька) належно прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4

ОСОБА_2 , матір померлого ОСОБА_4 , теж як спадкоємиця першої черги за законом, 21.04.2023 року подала заяву від про прийняття спадщин, яка була прийнята нотаріусом.

ОСОБА_3 , дружина померлого, заявою від 22.08.2023 року відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь його доньки ОСОБА_1 .

Свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_4 спадкоємцям на час звернення до суду з позовом не видавалися.

Листом від 14.06.2023 року ОСОБА_1 просила приватного нотаріуса Старокостянтинівського нотаріального округу Лавуту Ю.А. не видавати спадкоємцям свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки колишня дружина ОСОБА_5 звертається до суду з позовом про поділ подружнього майна, що вплине на спадкову масу.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачкою обраний неналежний спосіб захисту, оскільки суд не наділений повноваженнями відмовляти у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позивачці, оскільки відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд вирішує це питання за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості цього висновку суду є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК).

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Суд першої інстанції правильно констатував, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Обрання особою неналежного способу захисту порушеного права в судовому порядку, який не відповідає як змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і характеру його порушення, а також не призводить до поновлення порушеного права цієї особи є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 19.02.2020 року, справа № 210/4458/15-ц; від 04.04.2020 року, справа № 610/1030/18; від 16.06.2020 року, справа № 145/2047/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обраний позивачкою спосіб захисту не відповідає як змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і характеру його порушення, а також не призводить до поновлення порушеного права цієї особи, тому суд обґрунтовано з цих підстав відмовив їй у позові.

Суд також обґрунтовано застосував правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 22.03.2023 року у справі № 463/6829/21-ц, за якою у спадкодавця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 березня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк