11.03.2024 Справа № 940/255/24
Провадження по справі № 2-с/940/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

26.02.2024 року Тетіївським районним судом Київської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у справі №940/160/24 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 29279,15 грн. та понесених судових витрат у виді судового збору в сумі 302,80 грн.

06.03.2024 року боржник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ, виданий Тетіївським районним судом Київської області від 26.02.2024 року, вказуючи, що дані, які зазначені у довідці про фінансовий стан та ідентифікують її як споживача газу, зокрема особовий рахунок, ЕІС код, засіб зв`язку, не належать їй. Більш того, стверджує, що станом на 27.02.2024 року у неї відсутня заборгованість за споживання природного газу.

Розглянувши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки боржник ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими, тому у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, судовий наказ, виданий Тетіївським районним судом Київської області від 24.02.2024 року, підлягає скасуванню.

При цьому, заявник, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Щодо вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 понесеного нею судового збору у розмірі 151,40 грн. та послуг банку за сплату судового збору у розмірі 30,00 грн., зазначаю наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відтак, вимоги, що пов`язуються з розподілом судових витрат, понесених боржником у випадку задоволення його заяви про скасування судового наказу, вирішується у відповідності до статей 133, 141 ЦПК України.

Зазначені норми процесуального права мають загальний характер, і тому підлягають застосуванню в порядку цивільного судочинства, яке здійснюється за правилами передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного, позовного (загального або спрощеного), та окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК України), у випадку відсутності особливостей розподілу витрат, що визначаються окремо у цих провадженнях, та у разі прийняття остаточного рішення у справі.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, квитанцій, рахунків тощо).

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням заяви про скасування судового наказу, суд вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 151,40 грн.

Водночас, заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» витрат за послуги банку за сплату судового збору у розмірі 30,00 грн., задоволенню не підлягає, оскільки зазначені витрати не належать до судових витрат, передбачених ст. 133 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 133, 141, 171, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ, виданий Тетіївським районним судом Київської області від 26 лютого 2024 року у справі № 940/160/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 29279,15 грн. та понесених судових витрат у виді судового збору в сумі 302,80 грн., скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» юридична адреса: вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 151 (сто п`ятдесят одна) гривень 40 копійок.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Мандзюк