Провадження № 2-з/345/9/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Сухарник І.І., розглянувши заяву відповідача АТ «Райффайзен Банк» про забезпечення позову, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Райффайзен Банк» про визнання зобов`язань по сплаті вартості заставного майна виконаними та видачу довідки про повний розрахунок по сплаті вартості заставного майна.

08.03.2024 представником відповідача АТ «Райффайзен Банк» подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежитлові будівлі та споруди майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

В заяві зазначає, що АТ «Райффайзен Банк» не відступав на користь ПАТ «ВЕКТОР БАНК» права вимоги за Договором іпотеки від 14.07.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. та зареєстрований в реєстрі за №Д-819, а в свою чергу ПАТ «Вектор Банк» не міг та не передавав права вимоги за договором іпотеки на користь ТОВ «ФК Форінт». Станом на поточний момент АТ «Райффайзен Банк» залишається іпотекодержателем за договором предмету іпотеку - нежитлових будівель та споруд майнового комплексу в цілому, що знаходяться у АДРЕСА_1 .

В заяві вказано, що відомості про відступлення прав іпотекодержателя підлягають державній реєстрації; внесення таких відомостей і є зміною речового права - права іпотеки. До проведення державної реєстрації відповідне право не виникає, а його перехід не відбувається.

Договір іпотеки є дійсним, записи про іпотеку та про обтяження на вказане майно є чинними та не скасованими в будь-який спосіб. Як стало відомо АТ «Райффайзен Банк», на супроводженні Калуського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області ЗМУ МЮ знаходиться ВП 61122627. Боржником за вказаним виконавчим провадженням є ОСОБА_2 , стягувачем ТОВ «ФК Форінт». У справі №757/13512/22-ц, що розглядалась Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області, позивач ОСОБА_1 також стверджував, що державним виконавцем у ВП 61122627 проведено опис та арешт нежитлових будівель та споруд майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , хоча і не надав належних і допустимих доказів. АТ «Райффайзен Банк» не є стороною ВП 61122627, тому не може отримати доступ до матеріалів виконавчого провадження на підтвердження чи спростування наявності постанови про опис та арешт вказаного нерухомого майна в рамках ВП.

12.02.2024 року від Державної виконавчої служби отримано запит щодо вказаного нерухомого майна, на думку Банку, з ціллю отримання згоди та подальшої реалізація предмету іпотеки в рамках відкритого виконавчого провадження 61122627.

Зважаючи на відсутність контакту з боку Державної виконавчої служби, не надання зворотного зв`язку на листи Банку, направлення додаткового запиту з боку ДВС вже після отримання від Банку заперечень щодо проведення будь-яких дій з іпотечним майном, можливого проведення опису та арешту іпотечного майна, у АТ «Райффайзен Банк» виникає побоювання щодо проведення можливих виконавчих дій з боку ДВС щодо іпотечного майна Банку.

Згідно з ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, тому сторони про розгляд заяви не повідомлялися і в судове засідання не викликалися.

Згідно з положеннями ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч.ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову. Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням поданих доказів, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову подано відповідачем після пред`явлення позову. З викладених у заяві про забезпечення позову обставин вбачається, що між сторонами існує спір щодо заставного майна, яке є предметом іпотеки, державним виконавцем у ВП 61122627 проведено опис та арешт нежитлових будівель та споруд майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, враховуючи наявність спору між сторонами, а також те, що з наявних в матеріалах справи доказів та документів, встановлено, що з урахуванням співмірності заходів із позовними вимогами, а також того, що невжиття даного способу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та порушити права сторін по справі, суд дійшов висновку, що слід задоволити заяву про забезпечення показів та накласти арешт на нерухоме майно - нежитлові будівлі та споруди майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 149, 150, 153, 258-261, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - нежитлові будівлі та споруди майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Головуючий