Справа № 293/363/24
Провадження № 2/293/251/2024
УХВАЛА

12 березня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі cудді Лось Л.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

до Товариства з обмеженою відпоідальністю "Головинський Камінь" (адреса місця знаходження: вул. Адміністративна 8, селище Головине Житомирський район Житомирська область, 12325)

про зняття заборони відчуження нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

07.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Головинський каміньь", за змістом якого просить:

- скасувати обтяження на нерухоме майно, а саме заборону на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження: 3039660; дата реєстрації 30.03.2006 року, дата виникнення 01.01.1975, номер реєстра 13; реєстратор: Черняхівська державна нотаріальна контора; підстава: повідомлення Головинського кар`єруправління.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд уважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху за таких підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За нормою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Статтями 175,177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно п.5 ч.1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач мотивуючи позовні вимоги вказує, що є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , на який накладено арешт, підставою такого обтяження є повідомлення Головинського кар`єроуправління.

Однак не зазначає та не додає доказів, які вказували б, що саме таке обтяження (арешт/заборона відчуження) має місце на об`єкт належного йому нерухомого майна.

У позові позивач зазначає про наданий приватним нотаріусом надав витяг про реєстрацію в реєстрі заборони та додає такий витяг до позову, проте зміст доданого витягу не є читабельним.

Інших доказів, які вказували б на наявне обтяження суду не надано, зокрема, відповідної інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, позивач, заявляючи вимоги про зняття заборони відчуження нерухомого майна не зазначає правових підстав заявленого способу захисту порушеного права.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, при звернені до суду позивач не надає доказів сплати судового збору.

Натомість, позивач подав клопотання про зменшення розміру судового збору та відстрочення його сплати , оскільки він є пенсіонером і розмір його пенсії становить 3685,79 грн.

Надаючи оцінку клопотанню позивача про зменшення розміру та відстрочку сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову в задоволені такого клопотання за таких підстав.

У ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначені умови щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так ч. 1. ст. 8 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір").

Правовий аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, звільнити від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Належних та допустимих доказів наявності підстав, визначених у ч.1 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" для зменшення розміру або відстрочення сплати судового збору позивач при звернені до суду не подав.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення ст.129 Конституції України, а також положення Закону України "Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні зменшення, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Той факт, що позивач отримує низьку пенсію не є безумовною підставою як для зменшення розміру сплати судового збору так і для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.

За відсутності визначених законом умов для зменшення розміру сплати судового збору або відстрочення судового збору з огляду на майновий стан сторони, суд дійшов висновку про відмову у задоволені поданого позивачем клопотання про зменшення розміру сплати судового збору.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу 1211,20 грн.

Як вбачається із змісту позовних вимог позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, яка повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 1211,20 грн.

Також у позові позивач вказує учасником справи третю особу: Черняхівську державну нотаріальну контору, однак не зазначає на яких підставах її належить залучити до участі у справі та на які прва та обов`язки останнього вплине чи може вплинути рішення суду у цій справі.

За приписами ч.ч.4,5 ст.53 ЦПК України визначено, що у заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Згідно з ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.175,177,185, 260,261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору та відстрочку сплати судового збору.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відпоідальністю "Головинський Камінь" про зняття заборони відчуження нерухомого майна - залишити без руху.

3. Надати позивачу строк в 7 (сім) днів з дня отримання ними цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали та шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі.

4. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки:

https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 12.03.2024.

Суддя Людмила ЛОСЬ