Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 01 червня 2023 року в сумі 900 000 гривень

В обґрунтування позову зазначає, що 01 червня 2023 року між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 900 000 грн, що підтверджується також відповідною розпискою. Відповідач зобов`язалася повернути грошові кошти у строк до 01 листопада 2023 року, проте у визначений строк ОСОБА_2 у порушення своїх договірних зобов`язань позику не повернула та добровільно борг не сплатила, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 19.01.2024 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено сторонам справи їх право, порядок і строк на подачу заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2024.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Щербачова А.П. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги пітривав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечувала, визнала позов у повному обсязі.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу за відсутності сторін за наявними в ній доказами.

Судом встановлено, що 01 червня 2023 року між ОСОБА_1 (далі Позикодавець) та ОСОБА_2 (далі Позичальник) був укладений Договір позики (а.с. 11).

Відповідно до умов договору Позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти в сумі 900 000 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві суму позики у повному обсязі в строк до 01 листопада 2023 року. Договір безвідсотковий. Місце виконання договору визначено за адресою: АДРЕСА_1 (пункти 1-5 Договору позики).

Відповідно до пункту 6 Договору за домовленістю сторін сплата позики повинна підтверджуватися Позикодавцем відповідною розпискою при одержанні грошей, які ОСОБА_1 зобов`язаний видати Позичальнику одночасно із отриманням платежу від Позичальника.

В матеріалах справи наявна копія розписки, а також представником позивача наданий суду для огляду оригінал розписки, складеної ОСОБА_2 01 червня 2023 року, згідно зі змістом якої остання підтверджує цією розпискою отримання від ОСОБА_1 в якості позики відповідно до договору позики від 01 червня 2023 року в сумі 900 000 грн в день складання цієї розписки та зобов`язується повернути позику у строк до 01 листопада 2023 року у повному обсязі (а.с. 12).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд у своїй Постанові від 11 листопада 2015 року, справа № 6-1967цс15 зазначив, що відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт тримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання... письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику... За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми... Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей (постанова Верховного Суду України від 13 грудня 2017 року, справа № 309/3458/14-ц).

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Умовами Договору сторони передбачили, що підтвердженням повернення позики є передача розписки (пункт 6 Договору).

Доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором позики матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (абзац перший частини першої статті 530 ЦК України).

В силу положення статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З врахуванням визнання позовних вимог відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також невиконання відповідачем зобов`язання за Договором позики від 01 червня 2023 року, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а отже з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню борг у розмірі 900 000 грн.

Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України, враховуючи подання відповідачем заяви про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Керуючись ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 142, 211, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 червня 2023 року в сумі 900 000 (дев`ятсот тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову на підставі квитанції № 5062-2385-9638-5411 від 12.12.2023, що становить 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 11 березня 2024 року.

Суддя: О. В. Колочко