Провадження № 22-ц/802/410/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 березня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

вивчивши заяву особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в цивільній справі за заявою Луцької міської ради про визнання спадщини відумерлою, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2023 року

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2023 року у цій справі заяву Луцької міської ради про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою спадщиною, квартиру передано у власність Луцької міської територіальної громади в особі Луцької міської ради.

Особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 07 березня 2024 року подала апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2023 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Одночасно з апеляційною скаргою подано заяву, в якій міститься клопотання про вжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на майно - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлення заборони вживати дії спрямовані на відчуження майна - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в користь третіх осіб.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

За правилами частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Згідно з частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частини 4 статті 294 ЦПК України особи, які беруть участь у справах окремого провадження є заявник і заінтересовані особи.

Положення статей 149-153 ЦПК України, які регулюють порядок та підстави забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді заяв поданих в порядку окремого провадження.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить правових норм, які б передбачали у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення заяви про визнання спадщини відумерлою, оскільки в окремому провадженні розглядаються лише справи за відсутністю спору про право, в той час як для застосування заходів забезпечення позову необхідно існування дійсного спору про право між сторонами.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що вона подана у цивільній справі за заявою Луцької міської ради про визнання спадщини відумерлою, яка подана заявником за правилами окремого провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 , про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149,293,381 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені заяви особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у цивільній справі за заявою Луцької міської ради про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її складення і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді