Справа № 182/734/24
Провадження № 2/0182/1502/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.03.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Власенко Ю.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства, зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження, -

в с т а н о в и в:

Позивач 08.02.2024 року звернувся до суду з позовом про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження дитини.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

У період з листопада 2013 року по березень 2014 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували у відносинах без офіційної реєстрації своїх стосунків, тобто у цивільному шлюбі. Під час перебування у відносинах позивач та ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство. Однак, сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними відносин. Кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на стосунки між чоловіком та жінкою. Між сторонами постійно виникали сварки. А тому сторони вирішили, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Після розірвання відносин з позивачем ОСОБА_3 дізналась, що вона вагітна. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила сина ОСОБА_4 . Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Оскільки позивач та ОСОБА_3 вже не перебували у відносинах та офіційно їх стосунки не були зареєстровані данні про батька дитини були зазначенні у порядку ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.12 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, було зроблено відповідний актовий запис № 1057 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , де батьком дитини зазначено « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 мати дитини, ОСОБА_3 , померла, про що Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було складено відповідний актовий запис № 2326 та видано свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є прабабусею, ОСОБА_4 , виявила бажання взяти опікунство над дитиною та відповідно, до служби у справах дітей, було подано заяву зі всіма необхідними документами щодо встановлення опікунства над дитиною.

15 січня 2020 року рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради у Дніпропетровській області № 17 було вирішено призначити ОСОБА_2 опікуном над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Отже, на сьогоднішній день, дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає разом зі своїм опікуном ОСОБА_2 .

Після смерті матері дитини позивач, має бажання виховувати та утримувати дитину, піклуватися про сина, забезпечити щасливе дитинство та надати всі можливості для майбутнього дитини. Позивач ОСОБА_1 ставиться до ОСОБА_4 , як до сина, вони спілкуються, проводять час разом, він купує деякі речі. Отже, позивач, як батько сина, бере участь у вихованні та утриманні дитини.

Крім того, ОСОБА_1 було здійснено ДНК тест. У звіті про встановлення батьківства ДНК зазначено, що на основі аналізу локусів STR, перерахованих вище, ймовірність встановлення батьківства дорівнює 99,999998%.

Також, вважає, що опікун дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , в силу свого віку, вже не може надати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , достатнього забезпечення його потреб відповідно віку дитини.

Вважає, що при вирішенні зазначеного питання необхідно враховувати якнайкраще забезпечення інтересів дитини, кожна дитина повинна знати своє походження та хто є її батьками та мати право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. А оскільки позивач ОСОБА_1 , вважає себе біологічним батьком дитини, відноситься до ОСОБА_4 , як до сина, та має можливість надити дитині все необхідне відповідно його віку, матеріально його утримувати, забезпечити проживання дитини в атмосфері любові, турботі, захисті, виникла необхідність у подачі позовної заяви про визнання батьківства до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , зазначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьком, змінивши прізвище дитини на « ОСОБА_6 ».

20.03.2024 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, згідно якої позивач змінив свої позовні вимоги, а саме: просить при внесенні змін в актовий запис про народження дитини ОСОБА_4 не міняти прізвище на « ОСОБА_6 », а залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

Ухвалою суду від 28.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с. 40).

Від відповідачки ОСОБА_2 також на адресу суду надійшла заява, в якій вона зазначає, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, а також просить розглянути справу без її участі (а.с. 39).

Начальник Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області ОСОБА_8 направила до суду повідомлення, що їх представник не прибуде (а.с. 29).

Від представника Органу опіки та піклування Нікопольської міської ради Філяровської О.П. в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог в повній мірі (а.с.41).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3, 4 ст 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували у відносинах без офіційної реєстрації своїх стосунків, тобто у цивільному шлюбі, проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство. Однак, сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними відносин. Між сторонами постійно виникали сварки, а тому вони вирішили, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Після розірвання відносин з позивачем, ОСОБА_3 дізналась, що вона вагітна. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила дитину: сина ОСОБА_4 . Оскільки позивач та ОСОБА_3 вже не перебували у відносинах та офіційно їх стосунки не були зареєстровані данні про батька дитини були зазначенні у порядку ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 12 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, було зроблено відповідний актовий запис № 1057 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , де батьком дитини зазначено « ОСОБА_5 » (а.с.12) .

ІНФОРМАЦІЯ_4 мати дитини, ОСОБА_3 , померла, про що Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було складено відповідний актовий запис № 2326 та видано свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є прабабусею, ОСОБА_4 , виявила бажання взяти опікунство над дитиною та відповідно, до служби у справах дітей, було подано заяву зі всіма необхідними документика щодо встановлення опікунства над дитиною.

15 січня 2020 року рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради у Дніпропетровській області №17 було вирішено призначити ОСОБА_2 опікуном над малолітнім ОСОБА_4 (а.с.15). Отже, на сьогоднішній день, дитина ОСОБА_4 проживає разом зі своїм опікуном ОСОБА_2 (а.с.13).

Після смерті матері дитини позивач, має бажання виховувати та утримувати дитину, піклуватися про сина, забезпечити щасливе дитинство та надати всі можливості для майбутнього дитини. Позивач ОСОБА_1 ставиться до ОСОБА_3 , як до сина, вони спілкуються, проводять час разом, він купує деякі речі. Отже, позивач, як батько сина, бере участь у вихованні та утриманні дитини.

Крім того, ОСОБА_1 було здійснено ДНК тест. У звіті про встановлення батьківства ДНК зазначено, що на основі аналізу локусів STR, перерахованих вище, ймовірність встановлення батьківства дорівнює 99,999998% (а.с.16).

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Ч. 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з ч.ч.1,2,4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року).

Згідно звіту про встановлення батьківства ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 . Вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4 і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного звіту складає не менше 99,999998% (а.с.16).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги звіт про встановлення ДНК, у суду не викликає сумнівів той факт, що ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.121, 125, 128, 135 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 79, 81, 88, 141, 200-206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства, зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 , батьком дитини, ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Нікополь, Дніпропетровської області.

Зобов`язати Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису № 1057 від 12.11.2014 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився у місті Нікополь, Дніпропетровської області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, залишивши прізвище дитини « ОСОБА_7 ».

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева