ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4998/24
провадження № 2/753/4708/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5а цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов обґрунтований наступним. 01.09.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду № 200333329 щодо кредитування, далі - кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 26350 грн., які зобов`язався повернути зі сплатою відсотків на умовах договору.

23.05.2016 згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних.

20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі за кредитним договором № 200333329, укладеним з відповідачем 01.09.2015.

Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором становить 74365,28 грн.

Оскільки відповідачем кредитну заборгованість не погашено, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 74365,28 грн.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.03.2024 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

26.03.2024 представником позивача подано заяву про застосування строку позовної давності зважаючи на наступне. У позовній заяві ТОВ «Діджи Фінанс» визначено виникнення заборгованості за кредитним договором № 20333329 від 01.09.2015. Отже, перебіг строків позовної давності за кредитним договором № 20333329 закінчився 01.09.2018. Відповідно до змісту позовної заяви, договір відступлення права вимоги, за вищевказаним кредитним договором, був укладений між ПАТ ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» 20 липня 2020 року. Згідно ст. 638 договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Оскільки право вимоги за кредитним договором № 20333329 припинено із закінченням перебігу строку позовної давності - 01.09.2018, тому представник відповідача вважає договір відступлення права вимоги між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» від 20 липня 2020 року - неукладеним. Відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлено, що 01.09.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 200333329, за умовами якого останній отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 26350,00 грн., з встановленим строком користування на 12 місяців.

Факт укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 підтверджується наданими представником позивача та підписаними відповідачем копіями письмових доказів, а зокрема: заяви (оферти) № 200333329 від 01.09.2015, анкети №1730491 від 01.09.2015, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 01.09.2015, виписками по особовим рахункам, договором добровільного страхування життя від 01.09.2015.

20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, що підтверджується копією вказаного договору.

Відповідно Додатку №1 до Договору факторингу №7_БМ із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором № 200333329 від 01.09.2015, укладеним з ОСОБА_1 .

Позивач посилається на те, що кредитна заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 200333329 від 01.09.2015 становить 48721,22 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних - 4388,35 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 21255,71 грн. Разом заборгованість становить - 74365,28 грн.

Відповідач факт укладення кредитного договору з ПАТ «Банк Михайлівський» не заперечує, просить застосувати наслідки спливу строків позовної давності до виниклих правовідносин та відмовити в позові з цих підстав.

В порядку ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 526 ЦК передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором.

За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тому, Товариство обґрунтовано вимагає виконання кредитного зобов`язання відповідачем, яке виникло з ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору від 01.09.2015 , кредитна угода №200333329.

Разом з тим чи підлягає позовна давність поновленню, чи можна визнати поважною причину пропуску, передбаченого ст. 256 ЦК.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена ст.257 ЦК України і становить три роки.

За змістом ч.2 ст.259 ЦК України, строк позовної давності може бути збільшений за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

А відповідно до ч.4 вказаної статті, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Між тим, представник позивача у заяві просить суд визнати причини пропуску строку позовної давності поважними, обґрунтовує їх та наполягає на задоволенні позову.

Вказує, що причини пропуску строку позовної давності є обґрунтованими та строк позовної давності останнім було пропущено саме з поважних причин, оскільки, 14.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем було укладено угоду №200333329 щодо кредитування. 20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. В свою чергу, приналежність права вимоги за вищевказаними кредитними договорами було предметом спору у справі №910/11298/16 та саме наявність тривалого судового процесу щодо приналежності права вимоги кредитору призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності. Крім того, оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 були отримані позивачем лише на початку 2023 року. Саме фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування унеможливлювали реалізацію прав позивача на звернення до суду за захистом своїх власних інтересів. Також, представник позивача наголосив на продовження під час карантину строків загальної та спеціальної давності та введенні воєнного стану на території країни. Вказана сукупність зазначених підстав свідчить про об`єктивність пропуску позивачем належного строку для звернення до суду із позовною заявою, а тому вказаний пропущений строк підлягає поновленню.

Натомість, суд враховує, що умовами договору, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 01.09.2015 був погоджений строк виконання зобов`язання - 12 місяців. Тобто, Кредитор після закінчення строку виконання зобов`язання у разі наявності заборгованості за Кредитним договором, набув право звернення до суду з позовом про стягнення всієї суми боргу. Позивач, як правонаступник ПАТ «Банк Михайлівський» звернувся до суду лише 06.03.2024, тобто після закінчення визначеного законом трирічного строку позовної давності. Передача прав вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, новому кредитору не перериває строки позовної давності.

Згідно до ч.4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові ВП ВС від 13.02.2019 по справі № 826/13768/16 (11-609апп18) визначено, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. ЄСПЛ зауважує аналогічне.

«Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людині основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.

Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, пункт 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51)», - йдеться у постанові.

Правовідносини позивача з Банком, з яким ОСОБА_1 уклав кредитний договір, не можуть впливати на правову визначеність останнього та його законного права уникнути відповідальності в суді за вчинення порушення в зобов`язанні, мати гарантоване право своєчасно нести відповідальність, тобто в межах передбаченого законом строку.

Відтак зобов`язання між сторонами набуває форми натурального, за яким приймається лише добровільне виконання стороною договору.

Інтереси/право Відповідача не можуть бути залежними від спірних правовідносин ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ПАТ «Банк Михайлівський».

Тому, заява позивача про поновлення строку позовної давності, судом визнається неповажною, безпідставно вимагати кредитний борг у позичальника поза межами строку визначеного ст. 256 ЦК.

Посилання на дію карантину, воєнний стан, як обумовлену законодавством можливість несвоєчасного застосування вимог загальної позовної давності, не приймаються до уваги, так як не є такими, що перешкодили зверненню. Доказів, з чого такі перешкоди виникли, позивачем не надано. Тим більше період з 2020 року по 2023 рік не в повному обсязі становили період карантину і воєнного стану.

За встановлених судом обставин, заявлений позов не підлягає задоволенню в зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії.

Повний текст судового рішення складено 02.04.2024

Суддя Л.В. Комаревцева