Провадження № 2/679/113/2024
Справа № 679/1628/23
місто Нетішин Хмельницької області
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Безкровного І.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
В обґрунтування позову зазначається, що 13.06.2022 ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7000 грн, які зобов`язався повернути у повному розмірі у строк до 07.09.2022. Оскільки грошей у позивача на той момент не було, ОСОБА_2 вмовив позивача взяти для нього кошти у наступних кредитних установах: 1) «Смартівей» у розмірі 3000 грн; 2) «Єврогроші» у розмірі 2000 грн; 3) «ГОУФІНГОУ» у розмірі 2000 грн. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач надав письмову розписку від 13.06.2022.
Таким чином, 13.06.2022 між сторонами був укладений договір безвідсоткової позики, за яким позивач надав відповідачу в позику грошові кошти, а відповідач зобов?язався повернути їх у строк до 07.09.2022.
Однак відповідач, незважаючи на встановлений строк повернення грошових коштів, уникає від виконання свого зобов`язання за договором, при цьому неодноразові звернення позивача з проханням повернути кошти ОСОБА_2 були проігноровані.
У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 7000 грн та понесені позивачем судові витрати.
29.12.2023 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 27).
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв?язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до розписки від 13.06.2022 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7000 грн, які були отримані останнім для потреб ОСОБА_2 шляхом оформлення кредитів у кредитних установах «Смартівей» (у розмірі 3000 грн), «ЄвроГроші» (у розмірі 2000 грн) та «Гоуфінгоу» (у розмірі 2000 грн), і які ОСОБА_2 зобов?язався закрити у строк до 07.09.2022 із наданням ОСОБА_1 підтверджуючих довідок (а.с. 6).
Як вбачається із довідки Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 25.09.2023, 19 вересня 2023 року до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло звернення ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 не повертає заборговані грошові кошти. Під час опитування по даному факту ОСОБА_1 пояснив, що 13.06.2022 до нього звернувся ОСОБА_2 із проханням позичити йому грошові кошти в сумі 7000 грн, на що ОСОБА_1 погодився. Однак на той час відповідної грошової суми у ОСОБА_1 не було, тому ОСОБА_2 запропонував йому взяти грошові кошти у кредит, на що ОСОБА_1 погодився. Після отримання грошових коштів ОСОБА_2 була складена розписка, у якій викладені зазначені умови договору позики. Проведеною перевіркою встановлено, що за вищевказаним фактом не встановлено фактичних даних, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення. У даній ситуації вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, а саме укладення усного договору позики (а.с. 7, 8, 9, 10, 11).
Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13, який суд враховує при виборі і застосуванні норм права у цій цивільній справі з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Таким чином, із досліджених у судовому засіданні письмових доказів суд дійшов висновку, що сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, а розписка свідчить про укладення договору позики між позивачем та відповідачем, відповідно до якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 7000 грн, які останній зобов`язувався повернути до 07.09.2022. Факт передання позивачем грошей відповідачу підтверджується наявною у позивача розпискою, копія якої долучена до позовної заяви та міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору у встановлений у зобов`язанні строк його виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1549 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
За таких обставин, враховуючи, що позивачем доведена обґрунтованість пред`явлених вимог, у той час як відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 13.06.2022 у розмірі 7000 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279-282 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 13.06.2022 у розмірі 7000 (семи тисяч) гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів із дня складення рішення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів із дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Нетішинського міського суду Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня складення рішення.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ).
Суддя І.Г. Безкровний