Провадження № 2/352/205/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «МІЛОАН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

Позивач у жовтні 2023 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договорому розмірі 36750 грн.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що 11.12.2021 між позивачем та відповідачем укладений договір про споживчий кредит № 4639421 в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн на строк 30 днів до 10.01.2022 зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість у розмірі 36750 грн, яка складається із 10000 грн заборгованості за тілом кредиту, 1000 грн комісії, 3750 грн відсотків за користування кредитом з 11.12.2021 до 10.01.2022, 22000 грн відсотків за користування кредитом з 11.01.2022 до 23.02.2022. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Позивач у поданій до суду заяві просив справу розглянути без участі свого представника.

Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що 11.12.2021 позивач ТОВ «МІЛОАН» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 4639421 в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.6-11).

За цим договором позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн на строк 30 днів з 11.12.2021 до 10.01.2022. Сторони погодили такі умови: комісія за надання кредиту становить 1000 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 договору); проценти за користування кредитом 3750 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6 договору); строк кредитування не може перевищувати 60 днів, якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою згідно п. 1.6 договору (п. 2.3.1.2).

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість у розмірі 36750 грн, яка складається із 10000 грн заборгованості за тілом кредиту, 1000 грн комісії, 3750 грн відсотків за користування кредитом за період з 11.12.2021 до 10.01.2022, 22000 грн відсотків за користування кредитом за період з 11.01.2022 до 23.02.2022, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.29).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі.

Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до вимог ст. 12 цього Закону (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору), якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 36750 грн, яка складається із 10000 грн заборгованості за тілом кредиту, 1000 грн комісії, 25750 грн відсотків за користування кредитом (3750 + 22000).

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн (а.с.4).

На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 526, 639, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ТОВ «МІЛОАН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у користь ТОВ «МІЛОАН», , заборгованість за кредитним договором у розмірі 36750 (тридцять шість тисяч сімсот п`ятдесят) грн, яка складається із 10000 грн заборгованості за тілом кредиту, 1000 грн комісії, 25750 грн відсотків за користування кредитом, та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судових витрат, а всього 39434 (тридцять дев`ять тисяч чотириста тридцять чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВ «МІЛОАН», вул. Багговутівська, 17-21, м. Київ, 04107, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складене 01.04.2024.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ