Справа № 569/163/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддi Харечка С.П.,

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд зменшити розмір аліментів які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати щомісячно по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову вказує, що заочним рішенням Рівненського міського суду від 05 вересня 2018 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, стягнено аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 22 січня 2018 року до повноліття дитини. Вказує, що станом на даний час на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, на яких сплачує аліменти. Так рішенням Рівненського міського суду від 25 жовтня 2010 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до його повноліття щомісячно в розмірі 300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Отже, на кожну дитину має бути визначено стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку. Тобто, на утримання сина ОСОБА_6 він має сплачувати 1/6 частку заробітку прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. але не менше ніж 50%. Станом на день ухвалення заочного рішення та стягнення на утримання сина ОСОБА_6 1/4 частки заробітку позивач мав можливість сплачувати аліменти визначеним способом та у встановленому розмірі, однак наразі він не працевлаштований, підприємницьку діяльність не здійснює а тому, враховуючи погіршення його матеріального стану, не має матеріальної можливості продовжувати сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_6 у зазначеному розмірі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснив, суду пояснив, що збільшились нарахування аліментів, оскільки збільшилась середня заробітна плата за рік по регіону де він проживає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмові пояснення в яких зазначає, що на даний час перебуває з дітьми за кордоном через воєнний стан в країні. Подання позивачем заяви про зменшення розміру аліментів вважає неправомірним, так як їх розмір відповідає вимогам закону.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Судом встановлено, що заочним рішенням Рівненського міського суду від 05 вересня 2018 року у справі №569/902/18 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 22 січня 2018 року до повноліття дитини.

Рішенням Рівненського міського суду від 25 жовтня 2010 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 300 грн. щомісячно і до його повноліття.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів , ст. 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини , ст. 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ).

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього змінився майновий стан, просить суд врахувати те, що він не є працевлаштованим, а також врахувати що з нього ще стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Однак, суд звертає увагу на те, що зазначені позивачем обставини існували на час прийняття заочного рішення Рівненського міського суду від 05 вересня 2018 року у справі №569/902/18, з яким позивач погодився та виконував його.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Касаційний цивільний суд у Постанові від 23.01.2019 у справі № 464/3480/17-ц зазначив, що тимчасове безробіття платника аліментів не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів щодо зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я після винесення рішення суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 не надав, враховуючи, що відповідач на даний час є здоровою, працездатною людиною, а відтак відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 12, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 11.03.2024 року.

Суддя Харечко С.П.