Справа № 503/1122/23
Провадження № 2/503/121/24
09 лютого 2024 року м. Кодима
Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Калашнікової Т.О.,
при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2 , що зареєстрований 15 лютого 1989 року Виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, актовий запис № 01.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 лютого 1989 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу вони мають спільних повнолітніх дітей. Шлюбні відносини між ними припинені. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечить інтересам позивача. Майнові претензії у сторін відсутні. Також позивач просить відновити дошлюбне прізвище відповідача ОСОБА_2 на « ОСОБА_3 ».
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25 серпня 2023 року, виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вбачається, що 15 лютого 1989 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис за № 01. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу " ОСОБА_5 " (а.с.4).
Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.
Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя проживають окремо один від одного та спільного побуту не ведуть, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам та інтересам дитини. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати.
Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу.
Статтями 15,16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», передбачено, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) проводиться лише стосовно громадян України. Державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.
Отже, положення ст. 113 СК України свідчать про те, що відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу є правом того з подружжя, хто змінив прізвище внаслідок шлюбу. Відтак, з врахуванням наведеного позивачем не доведено наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині повернення дошлюбного прізвища, в тому числі наявність спору щодо вказаного питання, та неможливість його вирішення в позасудовому порядку, з врахуванням вищевказаних правових норм. Тому у задоволенні позовної вимоги в частині відновлення дошлюбного прізвища відповідача відмовити.
В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.24, ч.3 ст.105, ст.112 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, ст.ст. 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 лютого 1989 року Виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, актовий запис № 01, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесят трьох) грн. 60 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова