КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/572/23 Головуючий у І інстанції Диба О.В.
Провадження №22-ц/824/7863/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

28 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О. (судді-доповідача), Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року та на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором між батьками про сплату аліментів,

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року позов задоволено.

Додатковим рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним та додатковим рішеннями, представник ОСОБА_1 - адвокат Бузанов Д.В. подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України та ст. 356 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга в частині оскарження заочного рішення не в повному обсязі оплачена судовим збором, а в частині оскарження додаткового рішення подана з пропущенням строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року та на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року залишено без руху, надано десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами поважності пропущення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року та сплати судового збору на суму 13472,88 грн за апеляційне оскарження заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року.

18 березня 2024 року ухвалу Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року направлено на поштову та електронну адреси скаржника для виконання.

26 березня 2024 року до Київського апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Бузанов Д.В. подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, які вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року.

До заяви про усунення недоліків апеляційної скарги скаржник долучив квитанцію про сплату судового збору на суму 5134,80 грн та нову редакцію апеляційної скарги.

В поданій заяві представник ОСОБА_1 - адвокат Бузанов Д.В. зазначив, що ухвалу Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року останній отримав 16 березня 2024 року.

Таким чином, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги слід вважати 26 березня 2024 року.

Однак, судова колегія вважає, що представник ОСОБА_1 - адвокат Бузанов Д.В. належним чином не усунув недоліки, враховуючи наступне.

Скаржник подав апеляційну скаргу на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року та на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року, яка не відповідала вимогам ст. 354 ЦПК України та ст. 356 ЦПК України, зокрема апелянтом було не в повному обсязі сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на заочне рішення та не було подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами поважності пропущення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення.

З долученої до заяви про усунення недоліків апеляційної скарги квитанції від 25 березня 2024 року № 0.0..1 вбачається, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 5134,80 грн, в ухвалі про залишення без руху вказано, що судовий збір при подачі даної апеляційної скарги на рішення суду становить 14278,08 грн, скаржником сплачено 805,20 грн, тому останньому необхідно доплатити 13472,88 грн, тобто скаржник доплатив судовий збір не в повному обсязі.

Станом на 28 березня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду доказів сплати судового збору в повному обсязі, як зазначено в ухвалі Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року, від скаржника не надходило.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що недоліки, вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року, в частині оскарження заочного рішення, скаржником належним чином не усунуто.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга в частині оскарження заочного рішення підлягає поверненню особі, що її подала з таких підстав.

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до пунктів другого та шостого ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо недоліки не усунуто у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скаржником не усунуто недоліки за його апеляційною скаргою, то слід зробити висновок, що апелянт не зацікавлений у вчиненні дій, передбачених діючим процесуальним законодавством, що тягне за собою зловживання процесуальними правами.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення апеляційний суд зазначає наступне, з поданої нової редакції апеляційної скарги не вбачається підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бузанов Д.В. не наводить жодного доказу на підтвердження поважності пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення.

Станом на 28 березня 2024 року скаржником не наведено об`єктивних обставин, які унеможливили виконання ним свого процесуального обов`язку щодо використання у повному обсязі наявних засобів та передбачених законодавством можливостей для вчинення відповідних процесуальних дій у межах встановленого законом строку. Доказів поважності причин пропуску передбаченого законом процесуального строку на вчинення процесуальної дії останнім не недано.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що недоліки, вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року не усунуто.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Судова колегія звертає увагу скаржника на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року в справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18), в якій зроблено висновок про те, що: «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бузанова Д.В. в частині оскарження додаткового рішення, у зв`язку з не виконанням вимог ухвали Київського апеляційного суду від 15 березня 2024 року, зокрема з підстав не подання доказів поважності пропущення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 185, 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича в частині оскарження заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором між батьками про сплату аліменті визнати неподаною та повернути особі, яка її подала, а в частині оскарження додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором між батьками про сплату аліментів відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді С.А. Голуб

Т.А. Слюсар