Провадження № 2/679/32/2024
Справа № 679/570/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стасюка Р.М.,

за участю секретаря судових засідань Плазій Н.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Волков С.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради про визнання батьківства та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначено, що в період 2011-2012 років позивачка та відповідач підтримували стосунки, проживали разом, як чоловік та жінка. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила сина ОСОБА_3 , біологічним батьком якого є відповідач. У зв`язку з тим, що батьки дитини не перебували у шлюбі між собою, а відповідач відмовився подавати спільну заяву щодо свого батьківства до органу реєстрації актів цивільного стану, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою.

Після народження сина позивачка та відповідач припинили підтримувати будь-які стосунки. Малолітній син ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні.

Зважаючи на вищевикладене, діючи в інтересах малолітнього сина, позивачка звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю ОСОБА_1 , внесення змін до актового запису про народження шляхом зазначення у графі «відомості про батька» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, а також стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18.05.2023 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У строк встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подав.

Під час підготовчого провадження у справі судом 07.08.2023 року постановлено ухвалу про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

23.01.2024 року до суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/114-23/23103-БД від 15.01.2024 року.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30.01.2024 року провадження у справі поновлено зі стадії підготовчого провадження.

07.02.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чернова В.В. про розгляд справи у відсутності сторони. При цьому у заяві представник зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує, що свого часу мав стосунки з позивачкою, однак протягом 2011-2012 років постійно, як чоловік та жінка, із нею не проживав. Оскільки, позивачка тривалий час вимог щодо встановлення факту батьківства не пред`являла, відповідач обґрунтовано не сприймав серйозність заявлених вимог про встановлення батьківства. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів такі визнає частково у розмірі 1/6 від свого доходу, обґрунтовуючи тим, на має на утриманні малолітнього сина та повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання сторін про долучення та витребування доказів.

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися. 04.03.2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_5 про розгляд справи у відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. 04.03.2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_6 про розгляд справи у відсутності сторони відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Околот В.Д. в судове засідання не з`явилася. 08.02.2024 року до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Рівне, Рівненської області, Україна, про що 26.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області складений відповідний актовий запис №118, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Відповідно до інформації яка міститься у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 7 від 17.09.2014 року, у відомостях про батька зазначено: ОСОБА_7 , громадянин України, у відомостях про матір: ОСОБА_1 , громадянка України. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.6).

Відповідно до висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/114-23/23103-БД від 15.01.2024 року за результатами проведення молекулярної-генетичної експертизи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ймовірність даної події складає 99,9999999 %. (а.с. 46-51).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступних положень закону та відповідних їм правовідносин.

Так, спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно з ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до положень ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Суд зазначає, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства є ДНК-тест, оскільки він є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства є висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

З урахуванням того, що факт батьківства відповідача відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, будь-яких доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, що відповідатиме інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до п. 20 глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (ст. 180 СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд наголошує, що батьки не мають права збільшувати матеріальне забезпечення однієї дитини за рахунок зменшення такого утримання іншої.

Батьки повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для належного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати умови життя, необхідні для належного її розвитку, має бути виконаний батьками з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Забезпечення цих інтересів має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Судом встановлено та підтверджується висновком молекулярної-генетичної експертизи, що відповідач ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому малолітній має право на утримання від батька, а на відповідача, як батька, законом покладено обов`язок щодо утримання дитини до її повноліття.

Малолітній ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, що відповідачем не оспорюється.

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до заяви поданої його представником 07.02.2024 року позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , в розмірі 1/6 частини від свого заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття. В обґрунтування такого розміру аліментів послався на те, що має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 та повнолітню дочку ОСОБА_9 , яка продовжує навчання.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 77).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 78).

Повнолітня дочка відповідача ОСОБА_9 є студенткою першого курсу Національного університету «Острозька академія», навчається на денній формі навчання на умовах контракту, що підтверджується довідкою 24/17 від 06.02.2024 року (а.с. 76).

Відповідно до відповіді на запит щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І по IV квартал 2023 року ОСОБА_2 отримує заробітну плату у філії ВП «Хмельницька АЕС» АТ НАЕК «Енергоатом» розмір якої за звітний період, без урахування суми податків та зборів, склав 513803,60 гривень. Крім того протягом року відповідач отримував страхові виплати, а також дохід від продажу рухомого майна в розмірі 280000 гривень (а.с. 94-101).

Тобто середньомісячний розмір доходу, що складається із заробітної плати відповідача за 2023 рік складає 42816,96 гривень.

Зважаючи на розмір доходу відповідача, наявність на його утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд приходить до висновку що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі заявленому позивачкою і такий розмір аліментів не призведе до нерівного матеріального становища кожного з малолітніх дітей відповідача.

Разом з тим, суд не приймає як доказ матеріального становища відповідача наявність на його утриманні повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, оскільки ст. 199 СК України не встановлено беззаперечного обов`язку батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Крім того, відповідачем не надано належних доказів які б свідчили про надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, як то рішення суду про стягнення з нього аліментів, контракту укладеного між ним та навчальним закладом, квитанцій про оплату за навчання або ж доказів понесення відповідачем інших витрат, пов`язаних з навчання повнолітньої дочки.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені судом обставини, зокрема те, що відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає з позивачем (матір`ю) та перебуває на її утриманні, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, те що відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, стабільний дохід, має обов`язок щодо утримання дитини, наявність у нього інших утриманців (ще однієї малолітньої дитини), суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що в достатній мірі забезпечуватиме потреби дитини в утриманні.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно з ч.8 вказаної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так при зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (визнання батьківства) в розмірі 1073,60 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 16.05.2023 року.

Від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 1073,60 гривень витрат понесених на оплату судового збору.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, із відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Щодо витрат пов`язаних з розглядом справи то на підтвердження таких позивачкою надано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 7 від 03.01.2024 року на суму 10516,00 гривень за проведення судової експертизи, а також квитанцію на оплату правничої допомоги на суму 2850 гривень за договором про надання правничої допомоги від 14.04.2023 року, долучено договір про надання правничої допомоги та акт приймання-передачі правничої допомоги від 02.02.2024 року.

Зазначені судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідатиме вимогам ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.3, 12,13,81, 133, 141, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м. Рівне, Рівненської області та внести зміни до вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 26 березня 2013 року актового запису за № 118 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , змінивши відомості про батька на « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 16.05.2023року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати: 1073,60 гривень на оплату судового збору, 2850 гривень на оплату професійної правничої допомоги та 10516,00 гривень на оплату судової молекулярно-генетичної експертизи, всього 14439 (чотирнадцять тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073,60 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 04 березня 2024 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, , юридична адреса: вул. Шевченка, 1 м.Неітшин, Шепетівський район, Хмельницька область.

Суддя Р.М. Стасюк