Справа № 127/3229/24
УХВАЛА

Іменем України

08 березня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., отримавши матеріали цивільної справи із заявою ОСОБА_1 , поданою та підписаною адвокатом Федоренко Поліною Петрівною, заінтересована особа Вінницька міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

07.03.2024 до Вінницького районного суду Вінницької області на підставі ухвали судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2024 надійшли матеріали вищевказаної заяви.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі оглядом матеріалів даної заяви установлено, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Вищезазначена заява підписана представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Федоренко П.П.

Частиною першою статті 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 4 частини четвертої статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Ордером є письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 (справа № 826/17175/18) зазначено, що під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу, так і назва групи органів, визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо). Зазначення в ордері, що правова допомога надається «в судових органах» є достатнім для висновку про наявність у адвоката повноважень діяти від імені сторони у справі. Вимога судів зазначати в ордері найменування конкретного суду є надмірно формалізованою і створює невиправдані перешкоди для звернення до суду.

Тотожна за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2023 (справа № 640/30856/21).

У постанові від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правничої допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога». Отже, в ордері про надання правової допомоги має бути зазначений не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема, суду.

У справі № 9901/847/18 в ордері на надання правової допомоги у графі «Назва органу, у якому надається правова допомога» взагалі були відсутні відомості про судові органи, в ордері на надання правової допомоги у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» було зазначено: «В органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування». Тому було зроблено висновок про те, що, якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

На підтвердження повноважень адвоката Федоренко П.П. як представника ОСОБА_1 до матеріалів заяви долучено ордер від 12.01.2024 №1110035 про надання правничої (правової) допомоги, виданий адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально. В наданому представником заявника ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» зазначено «Центр надання адміністративних послуг «Прозорий офіс» (ЦНАП) Вінницької міської ради», що у даному випадку не є достатнім для висновку про наявність у адвоката Федоренко П.П. права на підписання заяви від імені ОСОБА_1 , оскільки в ордері на надання правничої допомоги відсутні відомості про судові органи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, заява ОСОБА_1 підписана особою, яка не має права її підписувати, так як належними доказами не доведено, що адвокат Федоренко П.П. є представником ОСОБА_1 у судових органах, зокрема у Вінницькому районному суді Вінницької області.

На підставі вищезазначеного, заява ОСОБА_1 підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану та підписану адвокатом Федоренко Поліною Петрівною, заінтересована особа Вінницька міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, повернути заявнику разом з доданими документами.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА