КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року місто Київ

Справа № 753/10003/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2035/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О. В. (суддя-доповідач), Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року (ухвалене у складі судді Шаповалової К. В., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня)

у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

14 червня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСББ «13-й квартал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку із неналежною сплатою внесків на утримання будинку та прибудинкової території, у них виникла заборгованість, яка разом із врахуванням 3% річних та інфляційних втрат становить 11 672,24 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у загальному розмірі 11 672,24 грн, з яких 9 855,50 грн - внески на утримання будинку, 954,24 грн - внески на капітальний ремонт, 642,92 грн - інфляційні втрати та 219,59 грн - 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "13-й квартал" в рівних частинах судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2684 грн, а саме по 671 грн з кожного.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 27 листопада 2023 року, згідно поштової відмітки, направили на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просять скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовують неповним дослідженням судом першої інстанції обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та не всебічним розглядом справи, а також прийняттям рішення суду із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказують, що надані представником Позивача докази, зокрема розрахунок заборгованості та копії документів на підтвердження факту надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, є неналежними та недопустимими доказами, оскільки на неодноразові письмові звернення та заяви, Позивачем всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 20 та п. 4 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189) так і не було надано тарифів і обсягу наданих послуг з утримання будинку, інших документів, якими Позивач обґрунтовує вимоги по оплаті житлово-комунальних послуг (далі - ЖКП), їх перелік, вартість, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання та з чого складається така сума щомісячних нарахувань. Посилаються на постанову Верховного Суду України від 22 травня 2019 року у справі № 642/8210/16-ц.

Зазначають, що судом залишено поза увагою порушення Позивачем вимог ч. 6 ст. 32 Закону № 2189 щодо оповіщення Відповідачів про зміну тарифів. Таку інформацію надано через значний проміжок часу і то на неодноразові звернення останніх.

Наголошують, що укладення договорів із надавачами ЖКП не свідчить про факти надання таких послуг Позивачем, оскільки не містять даних щодо розміру тарифів, їх заміни та складових. Акти виконаних робіт , періодичність їх виконання та тарифи до суду не подано.

Вказують, що згідно з відповіді голови правління ОСОБА_5 від 02.02.2021 № 491 на прохання надати інформацію щодо площі прибудинкової території, яку утримує Об`єднання, остання зазначила, що документація щодо права власності (користування) земельною ділянкою в ОСББ відсутня. Зазначене, на думку апелянта, свідчить про безпідставність стягнення коштів на утримання прибудинкової території.

Зазначають, що судом безпідставно не прийнято заперечення щодо неврахування Позивачем соціальної пільги, яку має відповідач ОСОБА_1 як учасник бойових дій та безпідставність позбавлення такої пільги Позивачем із посиланням на те, що площа квартири Відповідачів складає 113,6 м. кв., а тому суми пільги недостатньо для оплати навіть за тепло та електроенергію.

Висловлюють заперечення на ухвалу суду першої інстанції від 18 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання Відповідачів про витребування у Позивача письмових доказів, які б у повній мірі свідчили про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог. Вказують, що судом безпідставно зазначено про відсутність обставин, які можуть підтвердити витребування докази або аргументи, а також про ненадання суду доказів вжиття заходів для самостійного отримання таких доказів, оскільки в матеріалах справи міститься копія звернення до голови правління ОСББ «13-й квартал» ОСОБА_5 з приводу надання Відповідачам інформації із зазначених в описовій частині Відзиву питань, описи поштової кореспонденції, що свідчать про неодноразове надсилання звернень з питанням про надання інформації щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, необґрунтовані відповіді голови правління від 02.02.2021 № 491 та на адвокатський запит від 13.07.2021 № 528.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, шляхом подачі апеляційному документу про сплату судового збору, належним чином оформленої апеляційної скарги та доказів вручення оскаржуваного рішення від 27 жовтня 2023 року.

08 січня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено належним чином оформлену апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження, а також квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалу про відкриття апеляційного провадження разом із апеляційною скаргою представник ОСББ «13-й квартал» отримав 27 січня 2024 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення (том 2, а. с. 36)

01 лютого 2024 року представник ОСББ «13-й квартал» - Золотопуп С.В. надіслав через систему «Електронний суд» відзив на апеляційну скаргу, у якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі через необґрунтованість викладених у ній доводів, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як таке, що постановлено з правильним застосуванням норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. Вказує, що ОСББ «13-й квартал» не є виробником або виконавцем ЖКП, а тому і не формує цін чи тарифів на послуги, які би підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування.

01 березня 2024 року представник ОСББ «13-й квартал» - Золотопуп С.В. надіслав через систему «Електронний суд» клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надсилання відзиву іншим учасникам справи.

04 березня 2024 року представник ОСББ «13-й квартал» - Золотопуп С.В. надіслав через систему «Електронний суд» клопотання про долучення до матеріалів справи доказів судових витрат позивача. Зазначає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції складають 2 000 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає .

Суд першої інстанції вважав встановленими такі обставини.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві власності по 1/4 частини у кожного, що підтверджується наданою інформацією Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», а також свідоцтвом про право власності на житло, виданого 26.11.2007.

У будинку за адресою АДРЕСА_2 створено ОСББ «13-й квартал» та проведено його державну реєстрацію 13 січня 2006 року.

Протоколом № 16/3 Загальних зборів співвласників ОСББ «13-й квартал» від 16 березня 2019 року затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2019 рік, відповідно до якого внески квартир з 2 по 28 поверхи становлять 4,20 грн/м.кв.

Відповідно до протоколу № 3/03 Загальних зборів співвласників ОСББ «13-й квартал» від 3 березня 2021 року затверджено розмір додаткового щомісячного обов`язкового внеску на капітальний ремонт ліфтів, фасаду будинку у розмірі 0,70 грн /м.кв.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі районний суд дійшов встановив, що відповідачі не в повному обсязі сплачували внески на утримання будинку та прибудинкової території, а отже позивач правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права. Зважаючи на встановлене, суд дійшов висновку, що борг відповідачів перед позивачем по внескам за утримання будинку та прибудинкової території за заявлений у позові період становить - 10809,74 грн, а отже заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та доведені належними, достатніми та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Також, перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом було встановлено вірність здійсненого нарахування та покладено його в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням суми боргу, статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення, дефляції і не спростований відповідачем. Крім того, такий розрахунок здійснений позивачем до лютого 2022 року.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин)(далі - Закон № 2866-ІІІ) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2866-ІІІ та п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII), співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 2866-ІІІ частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2866-ІІІ основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Частина 1 статті 9 Закону № 417-VIII визначає, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону №417-VIII, співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Частина перша, друга, тринадцята статті 6 Закону №2866-ІІІ встановлює, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут.

Згідно із статтею 22 Закону № 2866-ІІІ, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Положеннями статті 16 Закону № 2866-ІІІ визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до положень частини першої статті 17, статті 20, частин шостої, сьомої, восьмої статті 22, частини четвертої статті 23 Закону № 2866-ІІІ власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку внесків та тарифів.

Таким чином, з огляду на докази, що містяться в матеріалах справи, доведеним є факт, що ОСББ «13-й квартал», починаючи з 13 січня 2006 року, як неприбуткова організація, шляхом самозабезпечення утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , за рахунок коштів співвласників багатоквартирного будинку, напряму розраховуючись цими коштами із безпосередніми виконавцями робіт по утриманню і експлуатації будинку та його прибудинкової території.

На підтвердження факту надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території позивачем до позову долучено копії: договору про постачання електричної енергії, договору про виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 1 серпня 2018 року № 0069/2018, додаткової угоди до нього від 1 липня 2021 року, договору на вивезення та знешкодження твердих побутових відходів від 20 листопада 2017 року, додаткової угоди до нього від 4 січня 2019 року, договору про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 25 квітня 2018 року № 19217/9-02, договору про надання послуги щодо прочищення дворових каналізацій, внутрішніх каналізацій, проведення відео діагностики від 1 червня 2018 року № 01-06/АА13, договору про надання послуг експлуатації та технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж електропостачання, освітлюваної і вимикаючої арматури від 1 лютого 2018 року № 12-2018, додаткової угоди до нього від 1 червня 2021 року, договору про надання послуг технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення від 17 грудня 2018 року № 18/18-пр.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежності та недопустимості вказаних договорів як доказів надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території позивачем через ненадання відповіді з приводу тарифів і обсягу наданих послуг з утримання будинку, їх перелік, вартість , структуру цін/тарифів тощо на письмові звернення та заяви Відповідачів, оскільки предметом спору у цій справі є заборгованість Відповідачів як співвласників квартири АДРЕСА_1 перед ОСББ «13-й квартал» зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а не встановлення неправомірності чи незаконності дій уповноважених осіб ОСББ «13-й квартал», зокрема щодо ненадання відповідей на звернення Відповідачів. Разом із цим, ненадання запитуваної Відповідачами інформації не звільняє їх від обов`язку утримувати належне їм на праві власності майно. Безпідставним у даному випадку є також посилання Відповідачів на постанову Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 642/8210/16-ц, оскільки відносини у цій справі не є подібними, оскільки в даній справі ОСББ не є безпосереднім надавачем (виконавцем) житлово-комунальних послуг, а тому він не є розпорядником запитуваної інформації, а також у даній справі не було встановлено неповного надання послуг контрагентами Позивача Відповідачам.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що ОСББ є лише посередником між співвласниками багатоквартирного будинку, в інтересах яких він діє, та безпосередніми надавачами (виконавцями) ЖКП. Саме останні встановлюють ціни/тарифи, вартість послуг тощо, а тому ненадання Відповідачам вказаної інформації не є підставою для звільнення їх від обов`язку оплачувати внески за послуги ОСББ.

За таких обставин вказані вище договори, що надані позивачем як доказ на підтвердження факту здійснення ним управління будинком, є належними та допустимими доказами, оскільки стосуються предмету спору, яким є заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Доводи апеляційної скарги про те, що Позивачем не доведено факту надання житлово-комунальних послуг колегією суддів не приймається, оскільки з огляду на характер вказаних послуг, саме Відповідачі, заперечуючи проти позовних вимог повинні були надати докази ненадання або неповного надання послуг Позивачем. Таким доказом відповідно до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є акт-претензія, що підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Проте відповідного акту матеріали справи не містять, а тому підстав для ставлення під сумнів належності виконання свого обов`язку із надання послуг по утриманню буднику та прибудинкової території позивачем немає.

Щодо неврахування Позивачем соціальної пільги, що має відповідач ОСОБА_1 як учасник бойових дій та відхилення цих посилань судом першої інстанції апеляційний суд враховує таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу в грошовій формі» затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм використання коштів,передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг як,зокрема, на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), а саме: витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, відповідно до яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів.

Пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються щомісяця у грошовій формі (готівковій або безготівковій), на придбання твердого палива і крапленого газу - один раз на рік у грошовій готівковій формі.

Відповідно до п. 5 Порядку (тут і надалі положення Порядку використовуються у редакції чинній на дату виникнення правовідносин) для розрахунку розміру пільги інформацію структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 20 числа кожного місяця надають:

об`єднання - про зміну внесків, платежів об`єднанню;

управителі, виконавці комунальних послуг - про зміну тарифів на житлово-комунальні послуги, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку;

Згідно з п. 7 Порядку виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ "Ощадбанк" на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ "Ощадбанк" договору (далі - рахунок для виплати пільг).

За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. У разі подання заяви після 15 жовтня (15 травня) протягом опалювального (неопалювального) сезону пільга надається у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок пільговика в уповноваженому банку з місяця, що настає за місяцем подання заяви.

Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитої послуги з урахуванням суми пільги, перерахованої управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг або виплаченої таким пільговикам готівкою.

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення надають щомісяця до 27 числа управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг списки пільговиків, яким нараховано пільгу на оплату житлово-комунальних послуг у поточному місяці, у яких зазначається форма отримання пільги, та дані про облікові записи пільговиків, що ведуться АТ "Ощадбанк" відповідно до пункту 9 цього Порядку.

Управителі, об`єднання, виконавці комунальних послуг надають до 1 жовтня та 1 травня структурним підрозділам з питань соціального захисту населення інформацію про суму простроченої понад два місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати послуг (внесків/платежів), строк позовної давності якої не минув, сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, щодо пільговиків, які отримують пільгу у готівковій формі.

Відповідач ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження оформлення своїх пільгових прав відповідно до зазначеного Порядку, зокрема не вказано у якій формі (готівковій чи безготівковій) ОСОБА_1 отримує пільгу, що позбавляє суд обґрунтовано вказати на ті пункти Порядку, які повинні бути застосовані, а тому колегія суддів виходить лише із вищенаведених загальних положень Порядку.

Разом із цим з долучених до письмових пояснень представника позивача документів вбачається, що Позивачем надавалась інформація Головному управлінню ПФУ в м. Києві (том 1, а. с. 173) та Управлінню соціального захисту населення Дарницького р-ну м. Києва (том 1, а. с. 173 зворот) про розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території, що свідчить про виконання Позивачем свого обов`язку відповідно до Порядку.

За таких обставин доводи Відповідачів щодо неврахування соціальної пільги, що має ОСОБА_1 як учасник бойових дій, Позивачем при визначенні суми заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території є безпідставними та зводяться до неправильного розуміння Відповідачами порядку надання ОСОБА_1 відповідних пільг. А висновок суду першої інстанції про не спростування доводів Позивача в цій частині є правильним.

Щодо заперечень на ухвалу про відмову у задоволенні клопотання Відповідачів про витребування у Позивача письмових доказів колегія суддів враховує таке.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відмовляючи у витребуванні доказів: штатного розпису ОСББ, наказів про прийняття на роботу, тощо, належним чином завіреної копії фінансової звітності (деталізований звіт про рух грошових коштів по рахунках ОСББ за період з 01.01.2020 по 3004.2023 роки); копії реєстраційних списків учасників загальних зборів ОСББ, проведених 16.03.2019 та листи опитування з приводу висвітлених у протоколі № 16/3, який долучений до позову, загальних зборів співвласників ОСББ питань; інформації про штатну та реальну кількість працівників ОСББ, які надають та чи/або надавали послуги з утримання прибудинкової території будинку по АДРЕСА_2 за період з 01.01.2020 по 30.04.2023 рр. та їх функціональні обов`язки чи/ або посадові інструкції; інформації щодо складу членів ревізійної комісії та копії документів щодо її діяльності у період з 01.01.2020 по 30.04.2023 роки; інформації про отримання в період 01.01.2020 по 30.04.2023 позики з револьверного фонду м. Києва чи/або кредиту з АБ «Укргазбанку» з відшкодуванням КМДА коштів на реалізацію енергоефективних заходів; інформації та копії документів щодо участі ОСББ у програмі енергомодернізації багатоквартирних будинків «ЕНЕРГОДІМ» державної установи «Фонд енергоефективності», суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачами не було зазначено, які обставини можуть підтвердити ці докази, або аргументи, які вони можуть спростувати.

Відмовляючи у витребуванні іншої частини доказів суд першої інстанції зазначив, що в порушення приписів статті 84 ЦПК України, відповідачами не надано суду доказів вжиття заходів самостійно для витребування таких доказів - звернення із відповідним запитом до позивача та доказів неможливості отримання таких документів за відповідним запитом (відмова позивача, надання не в повному обсязі, тощо).

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки враховуючи предмет та підстави позову (надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та наявність заборгованості з оплати таких послуг) докази, які Відповідачі просили витребувати не є належними, натомість тих доказів, що містяться в матеріалах справи було достатньо для правильного вирішення спору по суті.

Крім цього, Відповідачами не наведено конкретних обставин, які могли підтверджуватися або спростовуватися такими доказами, натомість вони обмежилися зазначення, що «вказані докази у повній мірі підтвердять чи/або спростують його доводи щодо заявлених позовних вимог». Із такого обґрунтування вбачається, що Відповідачі самі не знають, що зможуть підтвердити та/або спростувати витребувані докази.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, які колегія суддів визнає обґрунтованими та такими, що відповідають матеріалам справи і встановленим обставинам.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

З огляду на це, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року залишається без змін.

Підстави для розподілу судових витрат на стадії апеляційного провадження у вигляді сплаченого Відповідачами судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України відсутні.

Разом із цим, представником Позивача - адвокатом Золотопупом С.В. заявлено клопотання про відшкодування витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000 грн.

Вирішуючи вказане клопотання колегія суддів враховує таке.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частина третя статті 2 ЦПК України).

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, позивачем було подано:

копію платіжної інструкції № 1477 від 01 березня 2024 року на суму 2 000 грн із призначенням платежу «за правничу допомогу згідно договору № 16/02/2023 від 16.02.2023 р. відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 01.03.2023 р. без ПДВ» (том 2, а. с. 60);

копію акту приймання-передачі наданих послуг від 01 березня 2024 року, відповідно до якого за послугу «складення відзиву Клієнта на апеляційну скаргуОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року(ухвалене у складі судді Шаповалової К. В., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня)у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості», яка надавалася протягом 2 годин із розрахунку вартості однієї години надання послуги у розмірі 1 000 грн, всього 2 000 грн (том 2, а. с. 55).

Крім цього, до суду першої інстанції було подано договір про надання правничої допомоги № 16/02/2023 від 16 лютого 2023 року, укладеного між АБ «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ» та ОСББ «13-й квартал», в особі голови правління ОСОБА_5 (том 1, а. с. 56) та ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1143748 від 16.02.2023 (том 1, а. с. 59).

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - напозивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ОСББ «13-й квартал» було задоволено , апеляційна скарга залишається без задоволення .

Відповідачами не подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та не висловлено доводів щодо їх неспівмірності, тому відсутні правові підстави для відмови у стягненні цих витрат на користь ОСББ «13-й квартал» .

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлена сума витрат у розмірі 2 000 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСББ«13-й квартал» в рівних частинах, а саме по 500 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 13, 137, 141, 259, 263, 268, 374, 375, 381-384 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал» витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 2 000 грн - по 500 грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідачО. В. Желепа
Судді:О. Ф. Мазурик
О. В. Немировська