Справа №601/756/24
Провадження № 2-о/601/25/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шульгач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Радчук І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила винести обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 6 (шість) місяців, у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладенням на нього наступних обов`язків: заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що в період з 01 травня 2011 року по 04 жовтня 2023 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ,. який 04 жовтня 2023 року було розірвано. У вказаному шлюбі у них народилося четверо дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На даний час заявниця перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 . До теперішнього часу ОСОБА_1 зазнає постійного психологічного тиску з боку ОСОБА_2 . Колишній чоловік регулярно приїжджає до неї додому, ображає її нецензурною лайкою, штовхає, кричить, погрожує фізичною розправою їй та членам її родини, стверджує, що спалить будинок. На прохання ОСОБА_1 припинити свої дії жодним чином не реагує.

Неодноразово заявниця зверталася у Кременецький районний відділ поліції ГУНП в Тернопільській області. 25 грудня 2023 року інспектором поліції Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №330744 від 25.12.2023. 27 грудня 2023 року Кременецьким районним судом було винесено постанову, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Станом на сьогоднішній день, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час вона турбуючись за своє життя та життя своїх дітей та близьких людей, вимушена переховуватися від колишнього чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним.

З огляду на дані обставини щодо наявності психологічного насильства, що чинить ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважаю, що ОСОБА_1 , як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Ухвалою судді від 08 березня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису. Постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Корф П.К. в судове засідання не з`явилися, однак від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак про день та час слухання справи повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання, що відповідає змісту ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Отже, неявка заінтересованої особи не перешкоджає вирішенню заяви про видачу обмежувального припису.

Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_8 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 травня 2011 року, який було розірвано 04 жовтня 2023 року, що підтверджується рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.10.2023.

У даному шлюбі у сторін народилося четверо дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.06.2011 року та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 09.11.2012 року, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 18.01.2018 року, дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 04.01.2016 року.

21 грудня 2023 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 21.12.2023.

25 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис серія АА № 330744 за вчинення заінтересованою особою домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 строком на 10 діб з 15.00 год. 25.12.2023 року по 15.00 год. 04.01.2024 року.

Кременецьким районним судом Тернопільської області приймалося рішення за результатами розгляду протоколів у справах про адміністративне правопорушення, які складалися щодо ОСОБА_2 за вчинення ним домашнього насильства стосовно колишньої дружини ОСОБА_1 , що підтверджується постановою суду у справі № 601/3580/23 від 27 грудня 2023 року.

Згідно витягу №09-09/254 про зареєстрованих у житловому приміщенні, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між учасниками справи слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 обґрунтовувала підстави для видачі судом обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 нормами статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак, суд оцінивши доводи заяви, проаналізувавши надані документи, встановив, що ОСОБА_2 , який заявниці приходиться колишнім чоловіком, неодноразово за місцем проживання ОСОБА_1 вчиняв щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, що вбачається із вищенаведеної постанови Кременецького районного суду Тернопільської області. Дії ОСОБА_2 полягали у образах ОСОБА_1 нецензурними словами, погрозах фізичною розправою.

Всі ці дії в сукупності, а також обставини, на які посилається заявниця, а саме невиконання ОСОБА_2 термінового заборонного припису серія АА № 330744 від 25.12.2023 року вказують на те, що заінтересована особа продовжує вчиняти домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , що викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку та стало причиною її звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Отже, ОСОБА_1 як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ігнорування ОСОБА_2 застосованих судом заходів впливу до нього, порушення вимог термінового заборонного припису, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення кривдником щодо неї психологічного насильства.

Зазначене підтверджується фактичними обставинами справи, які встановлено судом під час дослідження письмових доказів.

Тривалість протиправної поведінки ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на вказані обставини, суд доходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково. Слід видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 на строк 2 (два) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника: заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява у частині встановлення заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 шляхом заборони заінтересованій особі: вести телефонні переговори із заявницею, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, до задоволення не підлягає, оскільки докази на обґрунтування таких обставин в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: с.Ридомиль Кременецького району Тернопільської області, на строк 2 (два) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Кременецької міської ради.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителька АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , жителя с.Ридомиль Кременецького району Тернопільської області, 47060.

Головуючий: