Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/287/24

02 квітня 2024 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О.О., секретаря судового засідання Двібородчин І.В розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду селища Богородчани цивільну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

26 лютого 2024 року представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кожухівський Я.І. звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №С-100-0 від 09 серпня 2018 року в розмірі 17557 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 7108,13 грн. заборгованість за основним боргом; 10449,20 грн. заборгованість за відсотками. Також просить стягнути судові витрати в розмірі 3028,00 грн.

Справу просить розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Позов обґрунтовано тим, що 09 серпня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено Угоду №С-100-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, установивши ліміт кредит лінії, доступний на момент укладання угоди в розмірі 6000,00 грн з процентною ставкою за користування коштами кредитної лінії 48,00%. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Строк кредитування згідно Паспорту споживчого кредиту 12 місяців. Також банком відкрито клієнту (відповідачу) поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті гривня та до даного рахунку відповідачка отримала платіжну картку MasterCard. В подальшому, 07 липня 2023 року АТ «Ідея Банк» уклало з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Договір факторингу №07072023 відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило (передало) ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права вимоги за Кредитними договорами, в тому числі і за Угодою №С-100-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 09 серпня 2018 року до боржника ОСОБА_2 , кредитна заборгованість якої станом на день відступлення права вимоги склала суму 17557 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 7108,13 грн. заборгованість за основним боргом; 10449,20 грн. заборгованість за відсотками. Після відступлення права вимоги відповідач не здійснила жодного платежу новому кредитору, а тому на день подачі позову її борг не зменшився. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала 17557,33 грн.

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за її клопотанням. Відповідачу ухвала суду, позовна заява з додатками направлено за адресою місця його реєстрації, однак поштове відправлення повернулось із відміткою адресат відсутній за місцем проживання.

За таких умов у відповідності до ч.5 ст. 279 та ч.2 ст. 191 ЦПК України суд розглянув справу на підставі письмових матеріалі, поданих позивачем, та встановив наступні обставини.

09 серпня 2018 року ОСОБА_2 підписала Заяву №С-100-0 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» (а.с.6).

09 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено Угоду №С-100-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, яка укладається згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями до нього, діюча редакція якого розміщена на Інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua (а.с.5).

Відповідно до пунктів 1, 2 Угоди, найменування банківського продукту «Card Blanche White Walk in ID». Банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті гривня, операція за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

Згідно п.п.3.1. 3.3. Угоди, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн; Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 6000,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та без ризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого максимального ліміту без будь-яких обмежень. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних.

Відповідно до п.п.3.5. 3.6. Угоди, по продукту «Card Blanche White Walk in ID» діє індивідуальний порядок внесення суми обов`язкового мінімального платежу, за яким розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу для оформлення договору. Днем сплати обов`язкового мінімального платежу за попередній розрахунковий період є останній операційний день платіжного періоду.

Згідно п.п.5.1., 5.2. Угоди, укладаючи угоду, сторони погодились, що: клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Банк здійснює договірне списання грошових коштів з рахунків клієнта, в тому числі, за рахунок наданого кредиту рамках кредитної лінії на рахунок страхових компаній(у разі укладення відповідних договорів страхування).

В п.4 Угоди закріплено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та Договором, в т.ч. черговість порушення вимог банку, здійснюватимуться згідно умов договору, а також відповідно до тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua. Підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії, які зазначені в п.5.11. цією Угоди, а саме: згідно з Законом України «Про споживче кредитування», реальна річна процентна ставка складає 59,17%. Загальна вартість кредитної лінії складає 382,70 грн. за кожні 1000 грн. використаної кредитної лінії. Вказані показники діють за умови своєчасного погашення клієнтом грошових зобов`язань за угодою, за дії процентної ставки, вказаної в п.3.3. (48,00% річних) угоди та за умови використання коштів з кредитної лінії з використанням кредитної картки на розрахунки за товари/послуги.

Згідно п.5.8. Угоди, у разі невиконання клієнтом умов цієї угоди або відсутності коштів у клієнта, банк має право вимагати відшкодування збитків та витрат шляхом здійснення примусового стягнення, пред`явити позов до клієнта, а також віднести на рахунки простроченої заборгованості всі суми заборгованості клієнта.

Відповідно до п.п.7 ця Угода є укладеною з дня її підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за угодою.

09 серпня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було підписано Заяву, якою вона підтвердила розмір свого щомісячного доходу (а.с.9).

09 серпня 2018 року ОСОБА_2 підписала Паспорт споживчого кредиту, з якого вбачається, що кредит надається на споживчі цілі з фіксованою процентною ставкою в розмірі 48,00% на рік, строк кредитування 12 місяців без забезпечення. Спосіб та надання кредиту: кредитна лінія на поточний рахунок споживача, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів. Сума/ліміт кредиту: 1000,00 200000,00 грн (а.с.9).

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) було укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.12-13).

Права Вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі Боржників, що підписуються сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлів день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.3.1. Договір факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року загальна сума фінансування фактором клієнту під відступлення прав вимоги становить 15500000,00 грн та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру Боржників №1, Реєстру Боржників №2, Реєстру Боржників №3, Реєстру Боржників №4.

Вказана сума коштів (15300000,00 грн) по оплаті за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року була перерахована ТОВ «ФК «ЄАПБ» Акціонерному товариству «Ідея банк» згідно платіжної інструкції №19913 від 11 липня 2023 року (а.с.15).

Згідно витягу із Реєстру боржників №2 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором №С-100-0 від 09 серпня 2018 року в розмірі 17557 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 7108,13 грн. заборгованість за основним боргом; 10449,20 грн. заборгованість за відсотками (а.с.14).

Також позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №С-100-0 від 09 серпня 2018 року, згідно якого загальна заборгованість боржника ОСОБА_2 за період з 07липня 2023 року по 31 січня 2024 року не змінилась та становить 17557,33 грн. (а.с.11).

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» займається факторингом, а згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №691 від 23 березня 2017 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання послуг з факторингу (а.с.16-20).

Встановлені вище обставини вказують на наявність спору між сторонами, який виник з кредитних правовідносин внаслідок невиконання відповідачем (позичальником) взятого на себе грошового зобов`язання.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Пункт 1 ч. 2 ст.11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч.1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.4 ст. 631 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилами статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз.2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

За правилами частини 1 статті 1047 та частини 1 ст. 1055 ЦК України договір позики, коли позикодавцем є юридична особа, а також кредитний договір (у всіх випадках) укладаються у письмовій формі.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст. 513 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання (ч.2 ст. 518 ЦК України).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При дослідженні обставин справи судом з`ясовано, що позивачем не надано на огляд суду розрахунок заборгованості, складений первісним кредитором АТ "Ідея Банк" по Договору №С-100-0 від 09 серпня 2018 року чи виписку по рахунку відповідача на підтвердження дійсності відкриття відповідачу ОСОБА_2 кредитної лінії на умовах, встановленим вказаним Договором та утворення заборгованості внаслідок її непогашення.

Також відсутні докази, що відповідачем було підписано Тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку по послузі «Card Blanche White Walk in ID» та Заяву до Угоди №С-100-0 на відкриття поточного рахунку та приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», а саме: особового рахунку № НОМЕР_1 .

Наданий ж позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №С-100-0 від 09 серпня 2018 року складений після відступлення права вимоги АТ "Ідея Банк" ТОВ "ФК "ЄАПБ" не містить відомостей про рух коштів на рахунку відповідача ОСОБА_2 після укладення кредитного договору від 09 серпня 2018 року до укладення договору факторингу від 07 липня 2023 року.

Не надано доказів, що на підставі Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09 серпня 2018 року здійснено відкриття поточного рахунку: № НОМЕР_1 в рамках пропозиції банку; призначення платежу: поповнення поточного рахунку. Відповідно не надано доказів, що 09 серпня 2018 року ОСОБА_2 отримала до рахунку № НОМЕР_1 банківську платіжну картку з конвертом з Пін-кодом до неї, з правилами користування та тарифами ознайомлена і зобов`язалася їх виконувати.

За таких обставин, оскільки позивач не довів суду факт видачі кредитних коштів АТ "Ідея Банк" боржнику ОСОБА_2 , суд вважає, що відсутні підстави вважати, що до позивача перейшло права вимоги за кредитним договором.

Судова практика у кредитних правовідносинах, стягненні заборгованості за договорами займу наразі дотримується позиції необхідність наявності доказів щодо передачі кредитором грошових коштів боржнику. Обов`язковою умовою для прийняття позитивного для кредитора рішення є надання останнім документу, який підтверджує вказаний факт.

Позиція ВС/КЦС у справі N 278/2177/15-ц від 17 грудня 2021 року викладена: "Заборгованість за кредитом та її розмір має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним, договором".

В даній справі позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду докази на укладення договору, тощо. Разом з цим, позивач при подачі позову не зазначив, щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі N 554/4300/16-ц за змістом постанови від 25 травня 2021 року банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Зазначене вище узгоджується із правовим висновками, викладеним у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі N 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі N 760/7792/14-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду аз захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Проте, право на звернення до суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 4 ЦПК України. Саме по собі звернення до суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у правових відносинах.

Відтак, завдання цивільного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з відповідним позовом. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду за змістом постанови від 14 березня 2019 року в цивільній справі N 757/55244/17-ц зауважив, що вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Отже, при вирішенні спору суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду за змістом постанови від 23 липня 2018 року в цивільній справі N 760/8892/17 сформував висновок про те, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку, позивачем перед судом належними та допустими доказами не доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах, оскільки не доведено факт утворення заборгованості у позичальника перед первісним кредитором та сам факт відступлення права вимоги первісним кредитором позивачу за кредитним договором №С-100-0 від 09 серпня 2018 року, укладеним між АТ "Ідея Банк" та відповідачем ОСОБА_2 .

Так, судом встановлено, що 07 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу за умовами якого, АТ "Ідея Банк" відступає а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея Банк" за плату на умовах, визначених цим договором.

Права Вимоги, які AT "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед AT "Ідея Банк", та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами.

Пунктом 5.1 договору факторингу визначено, що права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора в день підписання відповідного Реєстру боржників, за умови виконання зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього Договору, тобто за умови здійснення фінансування. Розмір фінансування передбачений у п. 3.1 Договору.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників N 2 до Договору факторинга N 07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №С-100-0 від 09 серпня 2018 року в сумі 17557,33 грн. з яких: 7108,13 грн. заборгованість за основним боргом, 10449,20 грн. заборгованість за відсотками.

Водночас, суд зауважує, що копія даного витягу виготовлена таким чином, що не містить підписів відповідальних осіб ні Клієнта, ні Фактора. Тому достовірність вказаного Витягу як доказу в справі викликає очевидні сумніви. Відтак встановити, коли та на підставі чого у ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №С-100-0 від 09 серпня 2018 року та чи на момент укладення договору факторингу від 07 липня 2023 року AT "Ідея Банк" мало право на відступлення такої вимоги, належними та допустимими доказами під час розгляду справи не є можливим.

Таким чином, враховуючи, що доказів отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними відповідно до умов кредитної лінії за договором №С-100-0 від 09 серпня 2018 року суду не надано, а факт набуття позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги за вказаним договором не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13,76,77-80,81, 82, 89,141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Повний текст судового рішення складено 02 квітня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя :