УХВАЛА

05 березня 2024 року

м. Київ

справа № 607/15141/20

провадження № 61-681ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької церкви», в інтересах якої діє Ходюк Катерина Миколаївна, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за позовом Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької церкви» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької церкви» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Релігійна організація «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької церкви» (далі - РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ») звернулася до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просила визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила зобов`язати РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ» усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням площею 10,1 кв. м, позначеним в інвентарній справі під літерою «А» за № 2-7, розташованим на 2 поверсі будинку АДРЕСА_1 , шляхом надання їй постійного безперешкодного доступу до займаного житлового приміщення та передання дублікатів ключів від воріт

і вхідних дверей від вказаної кімнати.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 24 вересня 2021 року в задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ» усунути та не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням, що знаходиться

за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання постійного безперешкодного доступу

до цього житлового приміщення та надання дублікатів ключів від воріт, вхідних дверей цього житлового приміщення. В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня

2021 року скасовано, провадження у справі закрито.

Постановою Верховного Суду від 28 червня 2023 року постанову Тернопільського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня

2021 року залишено без змін.

10 січня 2024 року РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ», в інтересах якої діє Ходюк К. М., засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду

із касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року, у якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 24 вересня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду

від 12 грудня2023 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2024 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано представнику заявника строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано представнику, який діє в інтересах заявника, надати уточнену касаційну скаргу разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити відомості про наявність у адвоката Ходюк К. М. електронного кабінету.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24 січня 2024 року,

РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ», в інтересах якої діє Ходюк К. М., надіслала на адресу Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, до яких додала уточнену касаційну скаргу разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначила відомості про наявність у адвоката Ходюк К. М. електронного кабінету.

Таким чином, недоліки касаційної скарги представником заявника усунені.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

За частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі представник РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ» посилається на:

- пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

- пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає,

про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі № 607/15144/20;

- пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/15141/20 за позовом Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької церкви» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької церкви» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська