Номер провадження: 22-ц/813/2680/24
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Дришлюка А.І.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника ОСОБА_1 адвоката Лебедіна Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лебедіна Юрія Ілліча на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2023 року, постановлену під головуванням судді Єршової Л.С., про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна,

встановив:

15.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна (а.с.3-5).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду (а.с.166-168).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лебедін Ю.І. ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2023 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.172-173).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2023 року визначено склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., та судді Громік Р.Д., Драгомерецький М.М. (а.с.177).

У зв`язку із перебуванням судді Громіка Р.Д. у відпустці з 26.02.2024 року по 01.03.2024 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 27.02.2024 року, його було замінено на суддю Дришлюка А.І. (а.с.191-192).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вирішуючи питання про слухання справи, за участю представника ОСОБА_1 адвоката Лебедіна Ю.І., у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (а.с.183,185), в тому числі і представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с.189-190).

Заяв про відкладення розгляду справи з тих чи інших підстав суду не надходило.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Неявка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи викладене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді Одеського апеляційного суду більше трьох місяців (а.с.178),від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції у відкритому судовому засіданні за участю представника ОСОБА_1 адвоката Лебедіна Ю.І., у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_1 жодного разу не прибув у судові засідання, призначені на 12.05.2023 року, 21.06.2023 року, 22.08.2023 року, хоча про дату і час слухання справи був сповіщений належним чином.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч.2 ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги були пред`явлені 15.08.2019 року і справа неодноразово призначалася до слухання.

Так, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2019 року провадження у справі було відкрите, підготовче судове засідання було призначене на 15 жовтня 2019 року на 14.30 год. (а.с.12).

У вказаний день і час судове засідання не відбулось, та було перенесено на 09.12.2019 року, куди з`явився представник позивача ОСОБА_4 і підготовче провадження було закрите, розгляд справи призначений на 28.01.2020 року на 11.40 год. (а.с.25-26).

В подальшому розгляд справи відкладався і призначався на 30 березня 2020 року на 11.00 год., потім на 25.06.2020 року на 10.40 год., потім на 27.08.2020 року на 10.15 год., потім на 22 жовтня 2020 року на 10.45 год., потім на 04 грудня 2020 року на 10.10 год. (а.с.40, 41, 43, 45, 58, 59).

Ухвалою Приморського районного суду від 04 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду (а.с.60).

Не погоджуючись і з вказаною вище ухвалою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу (а.с.62-65).

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.07.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, вищевказану ухвалу скасовано, справу повернуто до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду (а.с.94-97).

Після повернення матеріалів справи до Приморського районного суду м. Одеси, розгляд справи відкладався і призначався на 18.10.2021 року, на 24.11.2021 року на 14 год. 00 хв., потім на 24.01.2022 року на 15 год. 00 хв., на 15.03.2022 року на 14 год. 00 хв., на 19.05.2022 року на 10 год. 00 хв., на 15.08.2022 року на 10 год. 00 хв., на 29.09.2022 року на 10 год. 30 хв., на 31.10.2022 року на 10 год. 00 хв., а 21.11.2022 року на 09 год. 50 хв., на 14.12.2022 року на 10 год. 30 хв., на 26.01.2022 року на 10 год. 15 хв., на 02.03.2023 року на 10 год. 30 хв., 07.04.203 року на 10 год. 15 хв., на 12.05.2023 року на 10 год. 00 хв., на 21.06.2023 року на 10 год. 00 хв., на 22.08.2023 року на 10 год. 00 хв. (а.с.106-108, 112, 115, 117, 119, 120, 127, 131, 133, 140, 147, 152, 159).

Відповідно до ч.1, 3, 5, 6 ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів належного сповіщення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 про час і місце судових засідань, призначених на 12.05.2023 року на 10 год. 00 хв., на 21.06.2023 року на 10 год. 00 хв., та на 22.08.2023 року на 10 год. 00 хв.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не з`являвся у судові засідання у зв`язку з тим, що його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце їх проведення.

Крім того, слід вказати, що у своїй постанові від 18 січня 2023 року по справі № 947/15524/20 колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи.

Саме з таким записом повернулась поштова кореспонденція до суду про виклик в судове засідання, в якому була постановлена оскаржувана ухвала, позивача ОСОБА_1 (а.с.165).

Матеріали справи не мають також доказів належного сповіщення про час і місце судового засідання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лебедіна Ю.І., незважаючи на те, що саме останній зазначений в позовній заяві, надав суду ордер серії ОД № 350897 на представлення інтересів позивача ОСОБА_1 , подавав апеляційну скаргу на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.09.2019 року по залишення зустрічного позову без розгляду та неодноразово приймав участь у розгляді даної справи (а.с.3-5, 7, 25, 126, 131).

За правилами п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, є саме повторна неявка у судове засідання належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз процесуального законодавства в наведеній частині свідчить про те, що суд не може застосувати положення ч.5 ст. 223 ЦПК України про залишення заяви без розгляду у разі повторної неявки в судове засідання без поважних причин позивача або неповідомлення ним про причину неявки крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає розгляду спору, оскільки положення цієї статті передбачають неявку саме в судове засідання, а не в підготовче судове засідання.

Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи, що позивач у встановленому законом порядку не був сповіщений судом про час та місце слухання справи, у тому числі призначеного на 22.08.2023 року на 10 год. 00 хв., в якому була постановлена оскаржувана ухвала, то у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду.

Указані обставини залишись поза увагою суду першої інстанції, що призвело до порушення норм процесуального права.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Лебедіна Ю.І. підлягає частковому задоволенню, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2023 року про залишення позову без розгляду скасуванню, справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Часткове задоволення апеляційної скарги полягає у тому, що не всі її доводи є обгрунтованими і стали підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лебедіна Юрія Ілліча - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2023 року про залишення без розгляду позовної заяви скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.03.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк