МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ____________
Пр. №2/521/1142/24
29 лютого 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Сегеди О.М.,
при секретарі Ткач А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка дії в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом,
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 , яка дії в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., надвірні споруди: літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», убиральня під літ. «Г», погріб під літ. «Д», навіс під літ. «У», сарай під літ. «Ж», душова під літ. «З», огорожа №1-2, вимощення1, огорожа №1-2, розташованих на земельній ділянці площею 552 кв.м., яканалежала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1535.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його рідні діти, а саме донька ОСОБА_3 та малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які прийняли спадщину після смерті батька, оскільки своєчасно звернулися з заявами про прийняття спадщини до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса.
Зазначила, що постановою державного нотаріусаПриморської державної нотаріальної контори у м. Одеса від 11 серпня 2023 року, її сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., які знаходяться у відповідачки, яка відмовляється їх надати, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду.
Стверджувала, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити право малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно, яке він отримав у спадщину.
Посилаючись на порушення прав малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка просила суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., надвірні споруди: літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», убиральня під літ. «Г», погріб під літ. «Д», навіс під літ. «У», сарай під літ. «Ж», душова під літ. «З», огорожа №1-2, вимощення1, огорожа №1-2, розташованих на земельній ділянці площею 552 кв.м., яканалежала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1535.
Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано спадкову справу (а.с. 32).
Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 73).
Позивачка та її представник, діюча на підставі ордеру від 25 вересня 2023 року та договору про надання правової допомоги №14/08/23-С від 14 серпня 2023 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися відповідно до ст. 128 ЦПК України, надали до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутності (а.с. 24, 25, 26, 88).
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася судом відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 36, 67, 68, 78, 84, 85, 86-87).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6).
Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі, зареєстрованому 09 квітня 2011року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №289.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2011 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був розірваний (а.с. 16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., надвірні споруди: літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», убиральня під літ. «Г», погріб під літ. «Д», навіс під літ. «У», сарай під літ. «Ж», душова під літ. «З», огорожа №1-2, вимощення1, огорожа №1-2, розташованих на земельній ділянці площею 552 кв.м., яканалежала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1535 (а.с. 54).

16 липня 2012 року право власності ОСОБА_4 на частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., було зареєстровано в КП «ОБТІ та РОН» та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна(а.с. 18-19, 53 звор.).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його рідні діти: донька ОСОБА_6 та малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с. 6, 46, 48)

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Одеси №Ф5-147313-ф/л від 17 червня 2021 року у будинку по АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Встановлено, що постановою державного нотаріусаПриморської державної нотаріальної контори у м. Одеса від 11 серпня 2023 року, малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., які знаходяться у відповідачки, яка відмовляється їх надати, у зв`язку з чим було рекомендовано звернутися до суду (а.с. 14).

Таким чином, у зв`язку з відсутністю у позивачки оригіналу документу, що посвідчує право власності ОСОБА_4 на частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., вона не має можливості оформити за малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно, яке він отримав у спадщину.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 , який помер у жовтні 2022 року, належала на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1535, частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., надвірні споруди: літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», убиральня під літ. «Г», погріб під літ. «Д», навіс під літ. «У», сарай під літ. «Ж», душова під літ. «З», огорожа №1-2, вимощення1, огорожа №1-2, розташованих на земельній ділянці площею 552 кв.м.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оскільки після смерті ОСОБА_4 малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв спадщину, то в силу ст. 1268 ЦК України у нього виникло право володіння та користування спадковим майном.

Відповідно до правової позиції у справі за №6-164 цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 23 січня 2013 року).

Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_4 на час смерті жовтень 2022 року належала на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1535, частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., надвірні споруди: літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», убиральня під літ. «Г», погріб під літ. «Д», навіс під літ. «У», сарай під літ. «Ж», душова під літ. «З», огорожа №1-2, вимощення1, огорожа №1-2, розташованих на земельній ділянці площею 552 кв.м.(а.с. 34).

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У пункті 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

При цьому, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (пункти 4.14., 4.15., 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).

Судом встановлено, що позивачка не має можливості оформити право власності малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Реєстрація права власності на майно може бути проведена за рішенням суду про визнання права власності на це майно.

Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 4683,00 грн., що сплачений позивачкою у повному обсязі при зверненні до суду (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1258, 1261, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 264, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

ПозовОСОБА_1 , яка дії в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати заОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , право власності у порядку спадкування за законом на частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., надвірні споруди: літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», убиральня під літ. «Г», погріб під літ. «Д», навіс під літ. «У», сарай під літ. «Ж», душова під літ. «З», огорожа №1-2, вимощення1, огорожа №1-2, розташованих на земельній ділянці площею 552 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 від 27 січня 2003 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_5 , орган що видав 5114 31 травня 2021 року, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі №261, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , витрати на правову допомогу в розмірі 9882 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 41 копійка.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 від 27 січня 2003 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_5 , орган що видав 5114 31 травня 2021 року, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі №261, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 4683 (чотири тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 08 березня 2024 року.

Суддя: О.М. Сегеда