САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/142/24
Провадження №2/726/93/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу № 726/142/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до КП МТК «Калинівський ринок» про визнання незаконним наказу про припинення трудового договору та звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за участю учасників судового провадження:

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСОБА_2 , Геленюк І.Р.,

У С Т А Н О В И В:

19.01.2024 Садгірським районним судом м. Чернівці отримано позовну заяву ОСОБА_1 до КП МТК «Калинівський ринок» про визнання незаконним наказу про припинення трудового договору та звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

09.02.2024 судом отримано нову редакцію позову ОСОБА_1 до КП МТК «Калинівський ринок» про визнання незаконним наказу про припинення трудового договору та звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, позивач просить суд поновити його на роботі в КП МТК «Калинівський ринок» з дати звільнення на посаді начальника об`єктової пожежної охорони. Стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Позивач вказує, що 13 лютого 2004 року прийнятий начальником групи з пожежного нагляду КП МТК «Калинівський ринок», о з 01.01.2005 переведений начальником об`єктової пожежної охорони, з 01.07.2021 переведений начальником об`єктової пожежної охорони до новоствореної служби комплексного обслуговування ринку.

Зазначає, що відносини на роботі змінилися з призначенням начальника служби комплексного обслуговування ринку ОСОБА_3 , який неодноразово залишав без розгляду подані та підготовлені позивачем документи. Позивач звертає увагу суду на негатив у їх відносинах із ОСОБА_4 та неприязне ставлення начальника до нього.

Також ОСОБА_1 вказує про те, що при оголошенні йому догани не було об`єктивно розглянуто ситуацію, що склалася, а саму догану ОСОБА_5 обіцяв зняти через місяць, чого не зробив.

Позивач звертає увагу суду про те, що його не повідомляли про проведення службового розслідування, а лише 27.11.2023 в присутності пожежного рятувальника ОПО СКОР ОСОБА_6 , звернувся до референта КП МТК «Калинівський ринок» ОСОБА_7 і отримав відмову прийняти і зареєструвати доповідну записку від 27.11.2023 у якій просив ознайомити із наказом про проведення службового розслідування, а також зареєструвати доповідну записку з переліком підготовчих заходів (звіту). Таким чином вимушений був здійснити відправлення цих документів через відділення «Укрпошти».

Також позивач вказує, що відповідно до наказу КП МТК «Калинівський ринок» від 14.12.2023 № 327/П про припинення трудового договору з 14.12.2023 його звільнено з посади начальника об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку, а причиною зазначено» систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України»

Вважає звільнення замовним, незаконним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства оскільки в Акті службового розслідування від 11 грудня 2023 року узагальнено без належної конкретики обставин, що встановлені за результатами службового розслідування та їх неузгодженні, наявності розбіжностей у часті перебування позивача біля контейнерів та часу приїзду і паркування авто, однак і це вважає таким, що не впливає на дотримання вимог контролером щодо паркування автомобілів, згідно з Правилами торгівлі на ринках.

Просить врахувати і те, що перекидання на нього вини за сильний вітер та пошкодження автомобіля є недопустимим та такі обставини виключають навмисний характер дій. Саме розслідування проводилося у зворотній послідовності, на місце події не викликалися працівники поліції, фото пошкоджень до Акту не долучено, не конкретизовано їх зміст.

Позивач не погоджується із твердженням про те, що лише він відає про те які роботи проводяться із пожежними контейнерами і лише його вина наявна, оскільки на території ринку постійно ведеться відеоспостереження. Вважає, що саме начальник служби комплексного обслуговування ринку ОСОБА_8 згідно з посадової інструкції зобов`язаний щоденно організовувати роботу та здійснювати керівництво службою та контролювати роботу підрозділів та їх посадових осіб, контролювати додержання працівниками підприємств правил і норм техніки безпеки, охорони праці та правил пожежної безпеки та ін.

Також у позові вказано про те, що за даними Акту висновків за результатами проведеного службового розслідування начальник ОПО зняв з чергування пожежних рятувальників ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , що протирічить обставинам , встановленим за результатами службового розслідування, де прописано, що відповідно до п.2.1 посадової інструкції пожежного-рятувальника, останній в порядку здійснення дозору перевіряє протипожежні вимоги, тобто його перебування на території ринку та пересування поза межами пожежного депо не створює підстав вважати його знятим з чергування.

Позивач ставить під сумнів і висновок про те, що він давав команду ОСОБА_10 перевезти контейнер, оскільки останній не є водієм транспортної дільниці, а може здійснити лише супровід.

Таким чином Акт службового розслідування не створює обґрунтованих підстав для звільнення. Позивач вважає, що ним навмисно не допущено невиконання чи неналежного виконання трудових функцій, а визначені функції за які його звільнено не стосуються трудових обов`язків, визначених трудовим договором.

Вважає також неадекватним за тяжкістю наслідків події оскаржуваний наказ про звільнення, а саме звільнення несправедливим досвіду та ставленню до роботи та таким, що принижує честь та гідність, порушує право на працю.

Також наводить підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказує орієнтовний розрахунок судових витрат у справі, які просить стягнути із відповідача.

У підготовчому судовому засіданні 28.02.2024 подано відзив на позов від представника КП МТК «Калинівський ринок» - адвоката Ткач Ф.Г. у якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні.

Вказує, що відповідно до наказу КП «МТК «Калинівський ринок» № 174-П від 24.06.2021 позивача було переведено з 01.07.2021 на посаду начальника об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку, а наказом № 25/С від 28.06.2023 позивачу було оголошено догану за порушення трудової дисципліни та своїх функціональних обов`язків, а саме порушення пунктів 2.5 та 2.16 посадової інструкції начальника об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку на підставі доповідної записки начальника служби комплексного обслуговування ринку від 26.06.2023 а пояснювальної записки ОСОБА_1 від 28.06.2023.

Також вказує, що наказом КП МТК «Калинівський ринок» №?185 від 14.11.2023 було створено комісію по проведенню службового розслідування щодо встановлення обставин та вини працівників підприємства, що стало причиною пошкодження на майданчику торгового сектору №? 8 транспортного засобу Mazda CX5 д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 та за результатами цього службового розслідування встановлено зокрема, що 02 листопада 2023 року начальник об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку КП МТК «Калинівський ринок» ОСОБА_12 дав вказівку пожежному-рятувальнику об`єктової пожежної охорони ОСОБА_13 , під час перебування його на чергуванні, фактично знявши його з чергування в черговій варті, порушивши її бойову готовність на випадок надзвичайних ситуацій, перевезти в торговий сектор №?8 новий пожежний контейнер для заміни, а 03 листопада 2023 року вже пожежний-рятувальник ОСОБА_14 , також під час чергування отримав аналогічну вказівку від свого керівника ОСОБА_15 встановити пожежний контейнер та облаштувати його пожежним інвентарем у торговому секторі №?8.

Вважають, що даними діями ОСОБА_12 , начальник об`єктової пожежної охорони, перевищив свої службові повноваження, а саме допустив свідомо зниження бойової готовності чергової варти на випадок надзвичайних ситуацій, зокрема пожежі, давши протиправні вказівки вказаним пожежним-рятувальникам покинути чергування в пожежній частині для виконання ними завдань та обов`язків, які не передбачені їх посадовою інструкцією, що свідчило про допущення ОСОБА_16 порушення своїх посадових обов`язків згідно п.2.11 його посадової інструкції.

У зв`язку з тим, що на позивача було накладено стягнення згідно наказу №? 25/С від 28.06.2023 і яке на час службового розслідування не втратило юридичної сили, а тому за вказаний проступок наказом КП «МТК «Калинівський ринок» №? 327/П від 14.12.2023 до ОСОБА_1 на підставі ст. 147 КЗпП було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП за систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Також у відзиві вказує на правомірність оголошення догани ОСОБА_1 , яка на момент винесення наказу про звільнення не була знята, а, відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 947/4648/20 у постанові від 06.02.2022, систематичним порушенням вважається таке, яке вчинено після притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та полягає у тому, що незважаючи на застосування дисциплінарного стягнення , працівник знову скоїв правопорушення.

Щодо обставин другого дисциплінарного проступку, що стали підставою для накладення другого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, звертає увагу суду на те, що до посадових обов`язків пожежних-рятувальників не входить виконання робіт з доставки пожежних контейнерів, що фактично не заперечував сам ОСОБА_17 у своїх поясненнях, вказуючи на те, що залучив їх, оскільки не було інших робітників.

Також представник відповідача вважає, що дотримано порядок звільнення позивача за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку з врахуванням приписів п.3 ч.1 ст. 40, ст.ст. 147-151 КЗпП.

11.03.2024 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача ОСОБА_1 у якій позивач вказує про те, що підрозділ ОПО являється об`єктовим, що передбачає контроль та перевірку готовності до використання зовнішніх джерел водопостачання (пожежних водойм), утеплення водойм холодної пори року, первинних засобів пожежогасіння, в.т.ч. готовність до застосування за цільовим призначенням вогнегасників в секторах ринку, забезпечення своєчасної заміни та проведення технічного обслуговування вогнегасників, тощо, що відповідає п.п. 5.6, 5.7 Положення про ОПО, - упродовж більше 15 років на пожежника-рятувальника чергової зміни ОПО на території КП МТК «Калинівський ринок» покладається виконання в тому числі цих функції в порядку виконання обов`язків дозорного. Вказує також про те, що за весь період діяльності об`єктової пожежної охорони не було жодного випадку затримки з виїздом або несвоєчасного прибуття чергової зміни на місце виклику. Виконання пожежником-рятувальник обов`язків дозорного ОПО передбачено Інструкцією обов`язків дозорного та Розпорядком для працівників чергової варти (караулу, зміни) об`єктової пожежної охорони КП МТК «Клинівський ринок», які погоджені та затверджені 25.09.2015 та до яких змін не вносилося та їх дію не відміняли.

Вважає неправомірним формулювання «зняв пожежного-рятувальника з чергування» та «порушив бойову готовність», оскільки начальник ОПО направив пожежного-рятувальника чергової зміни ОПО в сектор для котрою і впорядкування розміщення первинних засобів пожежогасіння, а на ОПО покладено обов`язок забезпечувати контроль за належним станом первинних засобів пожежогасіння.

Також позивач у відповіді на відзив заперечує правомірність накладення першого стягнення у вигляді догани посилаючись на не якісні за змістом організаційо-розпорядчі документи, які відповідач застосував при його застосуванні.

Просить врахувати раніше долучену довідку про перебування на лікуванні, долучаючи документи на підтвердження проходження амбулаторного лікування.

Також вказує на те, що звільнення можливе за умов, якщо працівником допущено невиконання або неналежне виконання покладених на нього трудових функцій навмисно і таке невиконання стосується саме трудових обов`язків, визначених трудовим договором.

Крім того позивач долучив попередній розрахунок суми судових витрат та суми випрати за час вимушеного прогулу станом на 14.03.2024.

13.03.2024 судом отримано додаткові пояснення у справі від представника відповідача.Вказує, що позивач просить поновити його на роботі в КП МТК «Калинівський ринок» з дати звільнення, на посаді начальника об`єктової пожежної охорони та стягнути з КП МТК «Калинівський ринок» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі. Позивач не заявляв до суду позовну вимогу про визнання протиправним(незаконним) та скасування наказу КП «МТК «Калинівський ринок» № 327/П від 14.12.2023 р. на підставі якого відповідно до ст. 147 КЗпП було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, тобто не ставив вимогу про оскарження дисциплінарного стягнення, яке оформлене у вигляді даного наказу.

Посилається на те, що з системного аналізу ст. 149, ст. 150, ч. 1 ст. 235 КЗпП для відновлення працівника на роботі потрібно попередньо встановити незаконність такого звільнення, тобто має бути рішення органу, що розглядає спір(в даному випадку рішення суду) про визнання протиправним(незаконним) та скасування наказу про звільнення(в даному випадку наказу КП «МТК «Калинівський ринок» № 327/П від 14.12.2023 р. про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення), а вже потім чи одночасно з цим і про поновлення на роботі.

Також звертає увагу суду на те, що позивач, наділений процесуальним правом змінити позовні вимоги, збільшити чи зменшити їх, шляхом подання письмової заяви лише на стадії підготовчого провадження по справі до закінчення підготовчого засідання, зміна предмету позову на стадії розгляду справи по суті процесуальним законодавством не допускається.

Посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17 та у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20.

Як наслідок, вважає, що позивачем було обрано неналежний та не ефективний спосіб захисту, який після вирішення юридичного спору не усуває невизначеність у правах і обов`язках між сторонами спору, а тому з цих підстав просить позов відхилити в повному обсязі.

19.03.2024 ОСОБА_1 подав до суду клопотання у якому для приведення у відповідність просив прийняти доповнення прохальної частини окремим пунктом визнати незаконним та скасувати Наказ КП «МТК «Калинівський ринок» № 327/П від 14.12.2023 про припинення трудового договору. У зв`язку із збереженням первісних обставин доповнення позовних вимог не вважає зміною позовних вимог. Просив визнати неправомірними підстави зазначені у відзиві та прийняти рішення про задоволення його позовних вимог.

Також 19.03.2024 позивач скерував відповідь на пояснення відповідача у якому зауважив на необхідності першочергового захисту його порушених конституційних прав. Також зазначає, що найменування позовної заяви обумовлює наявність за її змістом позовних вимог у прохальній частині.

02.04.2024 позивач скерував письмові пояснення та заяву про відшкодування витрат і середньомісячної заробітної плати.

Також 02.04.2024 отримано додаткові пояснення від представника відповідача.

Позовна заява ОСОБА_1 19.01.2024 отримана судом та передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2024.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 22.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

09.02.2024 судом отримано уточнену позовну заяву на виконання вимог вищевказаної ухвали та заяву про відмову від позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді від 13.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 28.02.2024.

Ухвалою Садгірського районного суду м Чернівці від 28.02.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті на 14.03.2024.

Також поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою, задовольнивши його заяву про поновлення пропущеного строку.

Заходів щодо забезпечення доказів, забезпечення позову по справі не вживалося.

Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові та скерованих документах.

Також повідомив суду, що контролює і забезпечує діяльність ОПО, щоб перебували у бойовій готовності та виконували роботу, контролює стан засобів пожежогасіння, забезпечує перевірку об`єктів громадського харчування, проведення занять із пожежною дружиною, а також складає обліки, табеля, повідомлення та інші документи Не погодився із звільненням.

Щодо першої догани зазначив, що був укладений договір із організацією служби охорони та не заперечив, що розробляв технічні завдання. Оскільки контроль здійснює підрядна організація, а також ним було особисто ініційовано перевірку засобів сигналізації, підготовлено інформаційний лист та вжито заходів реагування. Зафіксувавши недоліки у службовій записці розроблено порядок дії коли приходять тривожні сповіщення на пульт поліції охорони. Спостерігати за установками щодня не має змоги, оскільки немає людей у підпорядкуванні. Також пояснив, що проводилося щомісячна перевірка системи пожежного спостереження, однак чим саме це підтверджується не підтвердив. Записи про перевірку роблять ті, хто перевіряє.

Щодо другого випадку дисциплінарного стягнення зауважив, що Інструкція дозорного передбачає можливість іти в дозор, а також не заборонено розпорядком дня залишати пост, такі документи діючі та не скасовані. Ряд документів положень не узгоджені між собою та містять недоречності. В 10:30 пожежник Рошко уже покинув сектор, а контролер стверджує, що він прийшов. Контейнер можна перемістити тільки механізмом тобто представник транспортної дільниці, потрібно було лише перемістити первинні засоби пожежогасіння, перерахувати їх, протерти, перевірити їх готовність. Про механічні пошкодження нічого не відомо, оскільки не був безпосереднім очевидцем цієї події. Давав вказівку начальник служби комплексного обслуговування ОСОБА_18 , щоб перемістити замість старих контейнерів нові та поставити у них все необхідне, як має бути. Робочих скоротили, а тому нема кому робити, вказав про те, що лише виконував вказівку. Не заперечив, що не входить у посадові обов`язки пожежників рятувальників, але вони виконують роботу за службовою необхідністю через нехватку спеціалістів. На зміну заступає водій і пожежник-рятувальник, інших людей у підпорядкуванні немає.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 вказуючи на їх безпідставність та правомірність винесеного наказу та дотримання порядку при звільненні позивача за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Також зауважив, що не лише 03.11 пожежних рятувальників було знято із чергування, однак саме 03.11 підтверджено виконання ними робіт, що не входять до їх посадових обов`язків. До усіх винних застосовано догани, а до позивача звільнення, оскільки у нього було непогашене дисциплінарне стягнення. Першу догану позивач не оскаржував, доказів звернення за необхідністю залучення кваліфікованих працівників для виконання робіт по заміні контейнера не надано.

Пояснив, що службове розслідування розпочато за фактом пошкодження автомобіля, однак під час розслідування встановлено, що пожежник-рятувальник здійснював не передбачену діяльність своїм посадовим обов`язкам, порушення посадових обов`язків працівниками.

Вважає, що як перший дисциплінарний проступок доведений та правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді догани, так доведено обставини другого дисциплінарного проступку, що стали підставою для накладення другого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Правомірність звільнення підтверджується дослідженим у судовому засіданні доказами.

Крім того просив врахувати неналежний та неефективний спосіб захисту, обраний позивачем, зміст прохальної частини позову та неможливість доповнення позовних вимог після закриття підготовчого засідання у справі. Таким чином вважає, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Також судом допитувалися свідки за клопотанням позивача.

Так, свідок ОСОБА_19 повідомив, що працівники ОПО залучаються до інших робіт. Всі щось робили, іноді фарбували сітки. В його посадові обов`язки як водія входить прийняти в належному стані пожежний автомобіль по місцю дислокації, перевірити його комплектацію та вчинити інші дії, згідно з розпорядком дня. Також повідомив, що підміняє пожежника-рятувальника, який вправі ходити у дозор. У посадові обов`язки не входить просівання піску, однак таку вказівку йому дав керівник позивач у справі. Свідок сказав, що не казав ОСОБА_20 , що не буде виконувати його доручення, бо потрібно робити все для того, щоб усе було у належному стані. Були випадки коли за вказівками інших осіб (не лише ОСОБА_1 ) працівники ОПО залучалися до інших робіт, не передбачених посадовими обов`язками, однак щодо цих фактів перевірку не проводили.

Свідок ОСОБА_21 повідомив суду, що працює на посаді пожежного-рятувальника ОПО. Не заперечив, що 10.07.2023 було залучено для перенесення контейнерів кран, однак ОСОБА_1 не спроможний сам залучати таку техніку чи виконувати такі дії. Як був пошкоджений автомобіль 03.11.2023 не знає, оскільки при ньому пошкоджень не було. Свідок повідомив, що зранку пішов перевірити контейнер за вказівкою позивача. Бачив, що машина була припаркована дуже близенько, а тому віддалили контейнер від машини.

На уточнюючі запитання повідомив, що у його посадові обов`язки входить виїзд на пожежі, а переміщення пожежних контейнерів не входить. 03.11 був у секторі за вказівкою ОСОБА_1 . Інструктаж щодо навантаження чи розвантаження контейнера не проходив. Також поніс дисциплінарне стягнення догану. Раніше також залучався до виконання робіт, що не передбачені посадовими обов`язками та виконував їх під час чергування. Норматив для пожежника 1 хв., а 03.11.2023 був приблизно кілометр від місця чергування.

Також суду надав пояснення свідок ОСОБА_22 , який працює на посаді пожежного-рятувальника ОПО та повідомив, що ознайомлений із Інструкцією дозорного та розпорядком дня та підписував такі документи. Зазначив також, що мав перевіряти контейнери, вогнегасники і засоби пожежогасіння, з цього приводу заповнював відомості у журналі. Часто доводилося виконувати вказівки начальник ОПО, а так, як перебуває у його підпорядкуванні не смів перечити. Було, що займалися покрасками сіток, декілька раз виїжджав для заправки ємномтей для технічної води, приблизно на 15 хв. Виконував вказівки начальника також через те, що обіцяли преміювання тим, хто буде виконувати додаткову роботу.

На уточнюючі запитання повідомив, що у його посадові обов`язки входить виїзд на пожежу чи інші надзвичайні події, для усунення наслідків. Підписувався у додаткових заходах та позаплановій роботі ОПО, оскільки такі доручення виконував за вказівкою начальника, хоча така діяльність не входила до його посадових обов`язків.

Свідок не заперечив і те, що 02.11.2023 був залучений разом із водієм до робіт із заміни контейнера у секторі № НОМЕР_2 на вимогу начальника ОПО, хоча того дня перебував у варті на чергуванні. Також не заперечив, що виконання такого доручення не входило у його посадові обов`язки та за це до нього було застосовано догану. Повідомив суду і те, що не проходив інструктажу по розвантаженню.

Заслухавши позицію сторін та їх доводи, свідків, дослідивши подані матеріали справи та долучені до них докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків.

Так, судом встановлено, що згідно з Наказом № 327/П від 14 грудня 2023 року про припинення трудового договору, ОСОБА_1 , звільнено 14 грудня 2023 року з посади начальника об`єктової пожежної охорони, структурний підрозділ: об`єктова пожежна охорона служби комплексного обслуговування ринку, - за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України. У пункті наказу, що передбачає підставу звільнення зазначено: доповідна записка начальника відділу внутрішнього контролю ОСОБА_23 від 14.12.2023; акт службового розслідування згідно з наказом № 185 від 14.11.2023 «Про проведення службового розслідування» від 11.12.2023; наказ про оголошення догани ОСОБА_24 № 25/С від 28.06.2023; акт про відмову ОСОБА_15 надати письмові пояснення від 14.12.2023.

Також у наказі міститься підпис ОСОБА_1 про те, що він 14.12.2023 ознайомлений із наказом та отримав його копію.

До матеріалів справи позивач долучає копію своєї трудової книжки серії НОМЕР_3 , яка заповнена 24 квітня 1998 року із відміткою 14.12.2023 про звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України, згідно з наказом № 327/П від 14.12.2023.

Судом встановлено і те, що відповідно до наказу КП «МТК «Калинівський ринок» № 174-П від 24.06.2021 позивача було переведено з 01.07.2021 на посаду начальника об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку.

Згідно із наказом № 25/С від 28.06.2023 ОСОБА_1 , начальнику об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку, оголошено догану за порушення трудової дисципліни та своїх функціональних обов`язків, а саме порушення пунктів 2.5 та 2.16 посадової інструкції начальника об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку.

Відповідач долучає документи, що стали підставою оголошення догани: копію доповідної записки ОСОБА_25 від 19.06.2023, доповідної записки ОСОБА_26 від 26.06.2023 та пояснювальної записки ОСОБА_25 від 28.06.2023

Щодо розслідування випадку за який було звільнено позивача, відповідач долучає копію заяви ОСОБА_27 у якій остання просить притягнути до відповідальності винних осіб у пошкодженні її автомобіля Mazda CX5 НОМЕР_1 в секторі № 8 та відшкодувати завдані збитки.

Наказом КП МТК «Калинівський ринок» №?185 від 14.11.2023 створено комісію з проведення службового розслідування щодо встановлення обставин пошкодження транспортного засобу на майданчику в секторі № 8.

Суду надано копію Акту службового розслідування від 11 грудня 2023 року, прийнятого створеною вищезазначеним наказом комісією з проведення службового розслідування щодо встановлення обставин та вини працівників підприємства, що стало причиною пошкодження на майданчику торгового сектора № 8 транспортного засобу Mazda CX5 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_27 . Розслідування проведено з 14.11.2023 до 14.12.2023 на підставі заяви ФОП ОСОБА_27 . В результаті розслідування оглянуто відео з камери відеоспостереження № 81, що розташована на території торгового сектора № 8, відібрано пояснення контролерів ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , завідуючого (начальника) сектору № 8 ОСОБА_30 , начальника СКОР ОСОБА_31 , пожежних-рятувальників ОСОБА_32 та ОСОБА_33 та водія навантажувача ОСОБА_34 . Досліджено посадові інструкції та графік роботи працівників ОПО за листопад 2023 року та табелю обліку використання робочого часу за листопада 2023 року.

За результатами службового розслідування встановлено, шо 02 листопада 2023 року начальник об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку ОСОБА_35 , під час перебування на чергуванні, фактично знявши його з чергування в черговій варті, порушивши її бойову готовність на випадок надзвичайних ситуацій, дав вказівку пожежному-рятувальнику об`єктової пожежної охорони ОСОБА_36 перевезти в торговий сектор № ?8 новий пожежний контейнер для заміни, а 03 листопада 2023 року вже пожежний-рятувальник ОСОБА_14 , також під час чергування отримав аналогічну вказівку від свого керівника ОСОБА_15 встановити пожежний контейнер та облаштувати його пожежним інвентарем у торговому секторі №?8.

Також зроблено висновок, що даними діями ОСОБА_12 , начальник об`єктової пожежної охорони перевищив свої службові повноваження, а саме допустив свідомо зниження бойової готовності чергової варти на випадок надзвичайних ситуацій, зокрема пожежі, давши протиправні вказівки вказаним пожежним-рятувальникам покинути чергування в пожежній частині для виконання ними завдань та обов`язків, які не передбачені їх посадовою інструкцією, що може свідчити про допущення ОСОБА_16 порушення своїх посадових обов`язків згідно п.2.11 його посадової інструкції.

По завершенню службового розслідування запропоновано за порушення посадових обов`язків притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку ОСОБА_1 ( врахуванням наказу про оголошення догани N?25/С від 28.06.2023).

Також в ході проведеного службового розслідування начальник відділу внутрішнього контролю ОСОБА_37 звертався із службовою запискою від 08.12.2023 до директора ринку стосовно накладення дисциплінарного стягнення начальника ОПО ОСОБА_1 .

У своїй доповідній записці від 11.12.2023 начальник служби управління персоналом ОСОБА_38 доводить до відома, що станом на 11.12.2023 у начальника ОПО ОСОБА_1 є дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни та своїх функціональних обов`язків, а саме порушення п.2.5 п. 2.16 посадової інструкції начальника ОПО (наказ № 25/С від 28.06.2023).

По завершенню службового розслідування начальник відділу внутрішнього контролю 14.12.2023 звернувся із доповідною запискою до директора ринку де пропонує за порушення посадових обов`язків притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку ОСОБА_1 ( врахуванням наказу про оголошення догани N?25/С від 28.06.2023).

Також долучено Акт від 14.12.2023 про відмову ОСОБА_15 надати письмові пояснення про причини порушення ним своїх посадових обов`язків.

При цьому суд враховує також долучені відповідачем відібрані в ході службового розслідування пояснення начальника СКОР ОСОБА_26 у яких останній вказує про те, що дав вказівку начальнику ОПО ОСОБА_1 щодо переміщення ново-виготовлених пожежних контейнерів в торгівельні сектора для їх заміни на старі. З приводу залучення працівників до їх встановлення ОСОБА_1 не звертався.

Позивач долучає фото з місця події на яких зображено пожежний контейнер, транспортний засіб та його незначні пошкодження, а також особи пожежних рятувальників та водії поряд.

Крім того, позивач долучає надане йому начальником служби комплексного обслуговування ринку ОСОБА_4 доручення від 17 листопада 2023 року про складання маршруту (схеми) руху для безперешкодного заїзду-виїзду спеціального пожежного транспорту Управління МНС на територію ринку через пожежні ворота біля терміналів зі сторони вул. Хотинської, зі сторони ТВК «Добробут» та між торговельними секторами № 6 та №8. Також доручено провести спільно з завідувачами (начальниками) секторів профілактичну (роз`яснювальну) роботу з суб`єктами господарювання щодо заборони розміщення транспортних засобів та товарів на майданчиках ринку по маршруту руху спеціального пожежного транспорту.

Відповідно до даних Доповідної записки ОСОБА_25 від 27.11.2023 ним подано Перелік підготовчих заходів (звіт) щодо забезпечення безперешкодного слідування (проїзду) пожежної техніки по території торгівельних секторів № 6,8 КП МТК «Калинівський ринок». Суду надано копію цього звіту, в якому зокрема йдеться про розміщення транспортних засобів на майданчику торговельного сектору № 8 та про заборону парковки на відстані 5 м. від пожежних контейнерів.

Також ОСОБА_17 звертався 27.11.2023 із доповідною запискою до керівництва у якій просив надати йому на ознайомлення документи щодо службового розслідування та просив вважати не поданими 24.11.2023 його пояснення начальнику відділу внутрішнього контролю ОСОБА_39 .

Крім того долучає доповідну записку від 27.11.2023 щодо прийняття на розгляд і затвердження підготовленого Переліку підготовчих заходів (звіт) щодо забезпечення безперешкодного слідування (проїзду) пожежної техніки по території торгівельних секторів № 6,8 КП МТК «Калинівський ринок».

У зв`язку із неприйняттям доповідної записки міститься відмітка ОСОБА_25 про це та долучено докази надсилання таких документів директору ринку.

Крім того до матеріалів справи долучені самі пояснення ОСОБА_1 від 24 листопада 2023 року (які він просив вважати не поданими) у яких останній вказує про виготовлення нових пожежних контейнерів для зміни старих та про те, що 03.11.2023 водій автонавантажувача ОСОБА_40 в супроводі пожежного-рятувальника ОПО ОСОБА_6 виконували доставку пожежних контейнерів, зокрема старого ПК ТС № 8. У поясненнях вказує про те, що долучення до виконання вантажних чи розвантажувальних робіт не входить в посадові обов`язки працівників ОПО, оскільки їх залучення доводиться згідно отримуваних вказівок за відсутності робітників по штату.

Відповідач долучає копію Договору № 44 д від 08.02.2023, укладеного між КП МТК «Калинівський ринок» та Управлінням поліції охорони в Чернівецькій області, відповідно до якого останнє надає послуги з технічного обслуговування системи пожежної сигналізації на обладнаних СПС адміністративних об`єктах МТК «Калинівський ринок» та спостерігання за станом СПС. Пожежне спостереження включає поряд із іншим технічне обслуговування та усунення несправностей, виявлених при технічному обслуговуванні або по виклику замовника.

До матеріалів справи долучено копію Положення про службу комплексного обслуговування ринку № 47 від 01.07.2021, згідно з п.2.4.5. якого передбачено об`єктову пожежну дільницю, яка включає в себе зокрема: контроль організації роботи об`єктової пожежної охорони, контроль за дотриманням на підприємстві вимог чинного законодавства, інструкцій, правил і норм з питань пожежної безпеки, організацію і контроль за постійною бойовою готовністю чергової варти та добровільної пожежної дружини в торгових секторах, контроль щодо відповідності вимогам ППБ в України первинних засобів пожежогасіння та забезпечення комплектності первинних засобів в службових приміщеннях.

Суду надано копію Положення про об`єктову пожежну охорону № 140 від 29 жовтня 2008 року, відповідно до п. 3.2 якого до складу об`єктової пожежної охорони входять: начальник, водій автотранспортних засобів (пожежного автомобіля) та пожежний.

На об`єктову пожежну охорону покладено зокрема такі функції: утримання в постійній бойовій готовності чергової варти підрозділу (п. 5.5.); перевірка первинних засобів пожежогасіння на відповідність нормативним вимогам і секторах, службових та побутових приміщеннях (п.5.7).

Також у п. 7 цього Положення передбачено, що начальник об`єктової пожежної охорони здійснює керівництво підпорядкованими йому працівниками, взаємодіє з усіма структурними службами, підрозділами підприємства та з підпорядкованими ГУ МНС України в Чернівецькій області.

Відповідно до даних копії Посадової інструкції начальника служби комплексного обслуговування ринку (код КП 1232) № 56 від 01.07.2021, ця посадова інструкція визначає функціональні обов`язки, права та відповідальність начальника служби комплексного обслуговування ринку, який здійснює керівництво відділом головного енергетика, транспортною дільницею, ремонтною дільницею, господарською дільницею та об`єктовою пожежною охороною (п. 1.6).

Розділом ІІ Посадової інструкції передбачені завдання та обов`язки начальника служби, який зокрема зобов`язаний: здійснювати щоденний контроль, організовувати роботу та оперативне керівництво підпорядкованих йому підрозділів служби та їх посадових (службових) осіб (п.2.1.4); контролювати додержання працівниками підприємства правил і норм техніки безпеки, охорони праці та правил пожежної безпеки (п.2.1.6); оперативно організовувати, керувати та контролювати роботу відділу головного енергетика, транспортної дільниці, ремонтної дільниці, господарської дільниці та об`єктової пожежної охорони (п.2.1.11); розглядати звернення (заяви, скарги тощо) і вживати заходів до їх вирішення в межах своєї компетенції (п.2.1.15).

Крім того, розділом ІІІ Посадової інструкції передбачені права начальника служби, який має право давати вказівки працівникам, що направлені на підвищення ефективності роботи служби (п.3.1.5).

Відповідно до даних копії Посадової інструкції начальника об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку (код КП 1239) № 61 від 01.07.2021 начальник об`єктової пожежної охорони є прямим керівником водії автотранспортних засобів (пожежний автомобіль) та пожежних рятувальників (п.1.4).

Завданнями та обов`язками останнього є зокрема: загальне керівництво роботою особового складу, розподіл обов`язків та контроль за їх виконанням (п.2.1). Також він контролює та несе відповідальність за забезпечення постійної готовності пожежної техніки, пожежно-технічного оснащення (п. 2.5); проводить пожежно-технічне обстеження об`єктів (п.2.7); контролює постійну бойову готовність чергової варти та добровільної пожежної дружини в торгових секторах (п. 2.11); співпрацює з підрозділами Управління МНС в Чернівецькій області стосовно нормативно-правової обґрунтованості рішень з питань пожежного нагляду, спеціалізованими організаціями по наданню послуг та виконанню робіт протипожежного призначення, керівниками служб і підрозділів підприємства (п. 2.16); складає графіки роботи працівників ОПО та слідкує за дотриманням цих графіків, підтримує трудову дисципліну у своєму підрозділі (п.2.17).

За неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, начальник об`єктової пожежної охорони несе персональну відповідальність в межах визначених чинним законодавством України про працю.

Крім того суду надано копію Посадової інструкції пожежного-рятувальника об`єктової пожежної охорони (код КП 5161) № 190 від 02.09.2011, відповідно до якої пожежний-рятувальник підпорядковується начальнику об`єктової пожежної охорони (п.1.3), а згідно з п.2.1 в порядку здійснення дозору перевіряє протипожежні вимоги щодо утримання доріг, проїздів, під`їздів, пожежних водоймищ, проведення зварювальних робіт та виконання завдань начальника об`єктової пожежної охорони відповідно до покладених на нього обов`язків; згідно з п.2.15 у час, визначений розпорядком дня, у складі зміни доповідає начальнику ОПО про виконану (заплановану) роботу, готовність особового складу, пожежно-технічного оснащення до виконання оперативних завдань.

Також долучено копію Інструкції обов`язків дозорного об`єктової пожежної охорони КП МТК «Калинівський ринок» від 08.12.2006, згідно з якою дозорним призначається пожежний чергової варти для несіння дозорної служби на підприємстві, який підпорядковується начальнику об`єктової пожежної охорони та за його вказівкою виходить у дозор і може направлятися в сектора підприємства для перевірки утримання проїздів, проходів, підступів до пожежного інвентарю, обладнання та засобів пожежогасіння і в інших випадках, виходячи із службової необхідності. Цією Інструкціє передбачено, що дозорний зобов`язаний при виявленні порушень правил пожежної безпеки, протипожежних вимог при проведенні вогневих робіт, захаращенні проїздів, під`їздів до джерел протипожежного водопостачання, несправності засобів зв`язку, сигналізації, первинних засобів пожежогасіння через відповідальних працівників секторів, служби експлуатації, служби безпеки спромогтися усунення цих порушень і повідомити про це начальнику об`єктової пожежної охорони.

Суд зауважує, що у копії такої Інструкції містяться підписи ОСОБА_41 та ОСОБА_21 із відміткою про ознайомлення.

Також у підготовчому судовому засіданні позивач долучив копію розпорядження начальника ОПО ОСОБА_1 від 01 лютого 2017 року, згідно з яким він покладає відповідальність за своєчасну перевірку дотримання протипожежних вимог на ОГХ, зокрема технічне обслуговування та постійне утримання (первинних засобів пожежогасіння в секторах) у належному стані на працівників: ОСОБА_22 , ОСОБА_42 , ОСОБА_21 , ОСОБА_43 , ОСОБА_19 .

Також у розпорядженні вказано про періодичність перевірки оснащення кожного чергування, а у п.2 визначено маршрут слідування пожежного-рятувальника при виконанні обов`язків, згідно Інструкції дозорного при якому дозорний звертає увагу на зовнішній стан усіх об`єктів, розташованих на маршруті слідування.

У розпорядженні містяться підписи ОСОБА_21 та ОСОБА_19 .

Позивач долучає разом із запереченнями на відзив розпорядок дня працівників (особового складу) чергової варти ОПО КП МТК «Калинівський ринок», який передбачає несення дозорної служби.

Також позивач долучає копії розрахункових листів за жовтень 2023 року, листопад 2023 року та грудень 2023 року щодо нарахованих йому та виплачених доходів.

Згідно з даними Довідки КП МТК «Калинівський ринок» № 130 від 27 лютого 2024 року, заробітна плата ОСОБА_1 за два місяці перед звільненням склала: середньогодинна 105,16 грн, середньоденна 841,28 грн., середньомісячна 18 508, 16 грн.

Вирішуючи справу суд виходить із наступних правових норм.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є трудовими і врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України (скорочено - КЗпП України).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 232 КЗпП України, безпосередньо в місцевих загальних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Статтею 23 вказаного Кодексу передбачено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За правилами статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Частиною 1 статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Також ст. 151 КЗпП України передбачено, що якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року.

Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» вказав на те, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

У п. 22 цієї ж постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року (п. 23 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України).

Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Строк звернення до суду із позовом було поновлено судом за заявою ОСОБА_1 , враховуючи надану Довідку від 18.01.2024 та додатково долучену до судового засідання у справі виписку із медичної карти амбулаторного хворого від 05.03.2024.

Перевіряючи аргументи позивача та порядок застосування дисциплінарного стягнення, винесення наказу про звільнення суд враховує те, що відповідачем проведено службове розслідування, створено відповідну комісію, яка надала свій висновок притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 , відповідно до Акту від 14.12.2023, надано можливість, як порушнику трудової дисципліни, до застосування дисциплінарного стягнення надати письмові пояснення, однак він відмовився. Дисциплінарне стягнення застосовано роботодавцем не пізніше одного місяця з дня його виявлення, з 14.11.2023 по 14.12.2023 (день винесення наказу про звільнення).

Тобто питання наявності в діях ОСОБА_1 порушення посадових обов`язків (перевищення службових обов`язків) було предметом розгляду створеної комісії, а винесений наказ про звільнення наданий ОСОБА_1 на ознайомлення та останньому вручена копія такого наказу.

При застосуванні виду стягнення також враховано те, що згідно з наказом про оголошення догани №?25/С від 28.06.2023 до ОСОБА_1 вже застосовувалася догана.

Обов`язковою умовою для звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є систематичність невиконання обов`язків.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок (Постанова Верховного Суду від 09.12.2021 р. по справі № 489/58/20).

У постанові Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі № 640/15754/19 визначено, що єдиною належною обставиною, яка свідчить про систематичність вчинення працівником дисциплінарного проступку, є чинне рішення керівника відповідного органу (наказ) про накладення на працівника дисциплінарного стягнення за таке порушення.

Правомірність накладення першого стягнення у виді догани судом у межах цього провадження не перевіряється та позивачем не оскаржувалося, а згідно з наданих відповідачем документів накладене стягнення у виді догани встановлене чинним законодавством і не втратило юридичної сили за давністю, не знято достроково, а тому було чинним у день звільнення і враховувалося відповідно до ст. 151 КЗпП України.

Разом із тим, перевіряючи сам наказ № 327/П від 14 грудня 2023 року про припинення трудового договору на відповідність вимогам законодавства, суд зауважує, що такий наказ не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки у ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків, а у пункті, що передбачає підставу звільнення зазначені лише документи, що стали підставою для застосування дисциплінарного стягнення, а саме: доповідна записка начальника відділу внутрішнього контролю ОСОБА_23 від 14.12.2023; акт службового розслідування згідно з наказом № 185 від 14.11.2023 «Про проведення службового розслідування» від 11.12.2023; наказ про оголошення догани ОСОБА_24 № 25/С від 28.06.2023; акт про відмову ОСОБА_15 надати письмові пояснення від 14.12.2023.

Тобто, в наказі не конкретизовано, коли саме та що саме порушив ОСОБА_1 , що має суттєве значення в даному випадку, відсутнє нормативне посилання на абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального акту (посадової інструкції) яку порушив позивач. В чому саме полягало порушення трудової дисципліни (обов`язків), коли та де такі події мали місце, в наказі не зазначено.

Про необхідність вказівки у наказі на конкретні норми права, які були порушені працівником (стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт КЗпП, ін. нормативно-правового акту, локального акту (посадової інструкції, ПВТР, статуту, положення, внутрішня інструкція) вказує Верховний Суд у своїх постановах від 22.07.2020 у справі № 554/9493/17 та від 09.06.2022 у справі № 686/3944/21.

Таким чином у наказі не допускаються загальні формулювання: порушив вимоги КЗпП, Інструкції, Положення, ПВТР; у зв`язку з грубим порушенням трудової дисципліни в умовах воєнного стану; у зв`язку з системними, триваючими порушеннями дисципліни; за неодноразові запізнення, безпричинні прогули, недисциплінованість, відсутність на роботі без пояснень; за неналежне, несумлінне виконання трудових (службових обов`язків) під час воєнного стану; не виконав вказівки, розпорядження керівника під час воєнного стану (відповідно до ст. 21, 31 КЗпП України, не будь-які вказівки або розпорядження роботодавця зобов`язаний виконувати працівник, а тільки ті, які належать до сфери його обов`язків, визначених трудовим договором, посадовою інструкцією).

Про незрозумілість підстав та причин звільнення свідчить і позиція позивача у справі, який під час судового розгляду справи неодноразово вказував у судовому засіданні на незначні пошкодження автомобілю Мазда, хоча відповідач наголошував про те, що підставою службового розслідування стала заява про пошкодження автомобіля, однак дисциплінарне стягнення накладено за порушення позивачем своїх посадових обов`язків та свідоме зниження бойової готовності чергової варти на випадок надзвичайних ситуацій, зокрема пожежі, що полягало у наданні ОСОБА_1 вказівок пожежним-рятувальникам покинути чергування в пожежній частині для виконання ними завдань та обов`язків, які не передбачені їх посадовою інструкцією.

Також суд враховує і те, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Водночас вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Судова практика Верховного Суду у постановах від 20.01.2020 у справі № 466/150/17, від 12.02.2020 у справі № 345/472/19, від 12.02.2020 у справі № 760/4126/18-ц, від 18.03.2020 у справі № 643/12579/17, від 27.05.2020 у справі № 755/6249/18, від 03.06.2020 у справі № 766/7760/17, свідчить, що для звільнення за систематичність невиконання трудових обов`язків необхідна наявність таких умов:

1) порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складниками трудовоі? функції? працівника чи випливають із правил внутрішнього трудового розпорядку.

2) невиконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно чи з необережності.

3) невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків є систематичним (мінімум 2 рази).

4) може бути враховано тільки стягнення, які накладають трудові колективи и? громадські організаціі? відповідно до і?х статутів.

5) з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше 1 місяця.

При цьому за правилами п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника за його трудовим договором чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Очевидно, що з відповідними правилами та обов`язками працівник має бути своєчасно та належно ознайомлений, оскільки, як підтверджує судова практика, роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 29.05.2019 у справі № 452/970/17 та пізніше він підтверджувався зокрема у Постанові ВС від 27.05.2020 у справі № 461/5108/17.

У цьому випадку відповідач при застосуванні такого крайнього заходу, як звільнення, обмежився лише загальним посиланням на систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків та не врахував положення ч. 3 ст. 149 КЗпП, згідно з яким при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Для звільнення працівника за порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він учинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто, допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, і щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним.

Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності роботодавець зобов`язаний довести наявність умов, серед них і вина працівника.

Відповідно до статті 9 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 від 22 червня 1982 року «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця», тягар доведення наявності законної підстави звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві.

З досліджених документів, судом встановлено, що начальник ОСОБА_44 давав вказівку ОСОБА_1 щодо переміщення ново-виготовлених пожежних контейнерів в торгівельні сектора для їх заміни на старі. Крім того встановлено та що не заперечувалося сторонами, за вказівкою начальника ОСОБА_45 03.11.2023 був задіяний пожежний-рятувальник ОСОБА_21 у роботах з установки пожежного контейнера у торговельному секторі № НОМЕР_2 (де відбулося пошкодження автомобіля дверцятами пожежного контейнера), а 02.11.2023 задіяний пожежний-рятувальник ОСОБА_22 для супроводження водія навантажувача при перевезенні пожежних контейнерів, зокрема в торговий сектор № 8.

Також у Акті службового розслідування зазначено, що згідно з графіком роботи працівників ОПО за листопад 2023 року та табелю обліку використання робочого часу за листопада 2023 року, пожежний-рятувальник ОСОБА_46 був на чергуванні з 09:00 02 11.2023 до 09:00 03.11.2023, а пожежний-рятувальник ОСОБА_6 був на чергуванні з 09:00 03 11.2023 до 09:00 04.11.2023.

Суд зауважує, що у Акті службового розслідування від 11 грудня 2023 року, який став підставою для звільнення позивача, вказано про те, що ОСОБА_12 , як начальник об`єктової пожежної охорони перевищив свої службові повноваження, а саме допустив свідомо зниження бойової готовності чергової варти на випадок надзвичайних ситуацій, зокрема пожежі, давши протиправні вказівки вказаним пожежним-рятувальникам покинути чергування в пожежній частині для виконання ними завдань та обов`язків, які не передбачені їх посадовою інструкцією, що може свідчити про допущення ОСОБА_16 порушення своїх посадових обов`язків згідно п.2.11 його посадової інструкції.

Суд також враховує те, що ОСОБА_1 , згідно з Посадовою інструкцією начальника об`єктової пожежної охорони служби комплексного обслуговування ринку є прямим керівником пожежних-рятувальників, а останні, згідно з Посадовою інструкцією пожежного-рятувальника об`єктової пожежної охорони, підпорядковуються начальнику об`єктової пожежної охорони.

При цьому начальник об`єктової пожежної охорони керує роботою особового складу, розподіляє обов`язки між ними і контролює постійну бойову готовність чергової варти в торгових секторах, а з п.2.1 Посадової інструкції пожежного-рятувальника об`єктової пожежної охорони (код КП 5161) № 190 від 02.09.2011, останній, в порядку здійснення дозору, перевіряє протипожежні вимоги щодо утримання доріг, проїздів, під`їздів, пожежних водоймищ, проведення зварювальних робіт та виконання завдань начальника об`єктової пожежної охорони відповідно до покладених на нього обов`язків.

Відповідно до Інструкції обов`язків дозорного об`єктової пожежної охорони, останній за вказівкою начальника об`єктової пожежної охорони виходить у дозор і може направлятися в сектора підприємства для перевірки утримання проїздів, проходів, підступів до пожежного інвентарю, обладнання та засобів пожежогасіння і в інших випадках, виходячи із службової необхідності.

Тобто факт залучення начальником ОПО ОСОБА_1 , як безпосереднім керівником, пожежників-рятувальників до робіт із пожежними контейнерами у торговельному секторі № 8 з метою дотримання належних протипожежних вимог не може доводити вину ОСОБА_1 у порушенні трудової дисципліни. Крім того ОСОБА_1 вказав про те, що потрібно було лише перемістити первинні засоби пожежогасіння, перерахувати їх, протерти, перевірити їх готовність, що є обов`язком пожежників-рятувальників, а Інструкція обов`язків дозорного ОПО та розпорядок дня, із яким останні були ознайомлені, дозволяв здійснювати перевірку готовності первинних засобів пожежогасіння.

Разом із тим, жодними доказами відповідач, як роботодавець, не довів факт зниження бойової готовності чергової варти. Також суд вважає, що надання вказівок пожежнику-рятувальнику начальником ОПО не свідчить про зняття його з чергування в черговій варті.

Більше того, згідно з даними долучених документів пожежний-рятувальник вправі виходити у дозор та перевіряти протипожежні вимоги і виконувати завдання начальника об`єктової пожежної охорони відповідно до покладених на нього обов`язків, також передбачено маршрут слідування пожежного-рятувальника при виконанні обов`язків, при якому дозорний звертає увагу на зовнішній стан усіх об`єктів, розташованих на маршруті слідування.

Посадова інструкція пожежного-рятувальника об`єктової пожежної охорони містить загальний характер обов`язків та не розкриває коло конкретних посадових обов`язків пожежного-рятувальника об`єктової пожежної охорони за якими йому заборонено залишати чергування в черговій варті.

Тобто суд вважає, що роботодавець не довів, що надаючи вказівки пожежникам-рятувальникам (які відповідно до інструкції мають вчиняти дії по виконанню доручень керівника) та залученням їх до робіт пов`язаних із заміною пожежних контейнерів (перенесенням пожежного інвентаря), як і саме по собі існування розпоряджень (вказівок) керівника начальника ОПО, не може доводити вини ОСОБА_1 у порушенні трудової дисципліни.

Крім того організація заміни пожежних контейнерів із старих на нові не може бути розціненою як невиконання чи неналежне виконання трудових обов`язків, а саме по собі надання вказівок підпорядкованим працівникам здійснити певну роботу, не може доводити вини позивача у порушенні трудової дисципліни чи у невиконанні ним своїх функціональних обов`язків. Більше того, сам ОСОБА_1 отримав вказівку від начальника ОСОБА_47 щодо переміщення ново-виготовлених пожежних контейнерів в торгівельні сектора для їх заміни на старі.

Також суд враховує і ступінь тяжкості проступку, вчинених дій ОСОБА_1 та наслідки, що настали від вчиненого, а саме: доведене матеріалами справи незначне пошкодження автомобіля, яке відповідно до даних Акту службового розслідування виникло у результаті відкриття дверей пожежного контейнера від сильного пориву вітру.

Суд доходить висновку, що вжитий щодо ОСОБА_1 захід дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку (перевищення службових повноважень) не доведений належними та допустимими доказами, при цьому суд враховує також, що в наказі про звільнення не вказано в чому саме полягало систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків та чим ці обов`язки передбачені, а тому суд вважає, що звільнення позивача відбулось із порушенням трудових прав працівника, що є підставою для його поновлення на роботі.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. У постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року по справі № 6-33цс14 зроблено висновок, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

За приписами положень ч. 2 ст. 235 КЗпП України, передбачено право працівника звертатися із проханням про винесення рішення про поновлення на роботі.

Стаття 235 КЗпП України визначає, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Щодо доводів відповідача про обрання позивачем неналежного способу захисту порушених на його думку прав, то такі доводи є безпідставними, з огляду на положення статті 15 ЦК України щодо права кожної особи на захист свого порушеного права, статті 16 ЦК України щодо права кожної особи на звернення до суду за захистом свого порушеного права у визначений спосіб, та з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України щодо можливості позивача у розпорядженні своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому, згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором, а у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду потрібно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення це означає, що обраний спосіб захисту (який часто зумовлений обмеженнями, що діють у певній юрисдикції) є неефективним.

Суд зауважує, що позивач звертався із позовом про визнання незаконним наказу про припинення трудового договору та звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також у своїх вимогах вказував на незаконність винесеного наказу про звільнення. За своєю суттю оскарження чи визнання наказу про звільнення незаконним є похідною від вимоги про поновлення на роботі, а саме підставою для основної позовної вимоги поновлення на посаді.

Не викликає сумнівів той факт, що застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту є як ефективними, так і такими, що відповідатимуть його змісту та системі права.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 року по справі №922/2589/19.

Водночас невідповідність чи неповна відповідність позовних вимог належному способу захисту не може бути підставою для відмови в позові з формальних підстав, якщо прагнення позивача не викликає сумніву, а позовні вимоги можуть бути витлумачені відповідно до належного способу захисту прав, і якщо таке тлумачення не призводить до порушення процесуальних прав відповідача (зокрема, щодо подання заперечень, надання відповідних доказів тощо). Близькі за змістом висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 16.02.2024 у справі № 910/10009/22, від 19.04.2023 у справі № 904/7803/21 (пункт 6.46).

Відсутність заявленої позовної вимоги про недійсність наказу про звільнення (при тому, що у назві та в обґрунтуванні позову це зазначалось) не стає на заваді встановленню його недійсності судом у мотивувальній частині судового рішення, оскільки суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію правовідносин та застосовує норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є ці правовідносини (відповідає правовому висновку, викладеному у пункті 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15, у пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 209/3022/16-ц).

Таким чином, з метою ефективного захисту порушеного конституційного права на працю у цій справі, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати наказ № 327/П від 14 грудня 2023 року про припинення трудового договору, яким ОСОБА_1 звільнено 14 грудня 2023 року з посади начальника об`єктової пожежної охорони за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України та поновити позивача на посаді начальника об`єктової пожежної охорони.

Суд доходить висновку, що підлягають задоволенню також вимоги позивача про оплату заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки за приписами положень ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України та роз`яснень, викладених в п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при винесенні рішення про поновлення на роботі суд одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту наведеного вище положення вбачається, що законодавець не пов`язує право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з тим, чи перебуває особа на день звільнення на роботі та виконувала відповідну трудову функцію, або ж у відпустці, зокрема й без збереження заробітної плати.

Також суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 08 лютого 2022 року, винесеній у справі №755/12623/19, згідно з яким середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом частини другої статті 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.

Тобто в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Вказана норма права, крім превентивної функції, виконує функцію соціальну, задовольняючи потребу працівника в засобах до існування на період незаконного звільнення. Відтак, за умови встановлення факту незаконного звільнення особи, час вимушеного прогулу працівника повинен бути оплаченим і спір розглянутим в одному позовному провадженні з вирішенням питання про поновлення на роботі, або в різних провадженнях, що не впливає на розрахунок середнього заробітку, оскільки період за який він обраховується є сталим для звільненого працівника.

Таке тлумачення відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, сприяє дотриманню балансу прав і законних інтересів незаконно звільнених працівників, які були позбавлені можливості працювати та отримувати гарантовану на конституційному рівні винагороду за виконану роботу, та стимулює несумлінних роботодавців, які порушили таке конституційне право працівників, у подальшому дотримуватися норм чинного законодавства.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), і сама виплата, відповідно, названа середньою заробітною платою.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідачем долучено Довідку згідно з якою середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 841 гривню 28 копійок, що не заперечив позивач. Середньомісячна заробітна плата - 18 508, 16 грн.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 грудня 2023 року (оскільки останнім днем роботи є день звільнення) по 02 квітня 2024 року (день винесення рішення) включно становить 65 619 гривень 84 копійки (кількість робочих днів х середньоденний заробіток, тобто 78 х 841,28), і суд стягує його з відповідача на користь позивача.

Підстав для стягнення 13 зарплати, як просить позивач у суду немає.

Згідно з ч.5 ст.235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Вирішуючи питання судових витрат у справі суд виходить із наступного.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути 2 422 грн 40 коп судового збору, від сплати яких позивач був звільнений (за позовну вимогу немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру).

Разом із тим, судом встановлено, що позивачем, який звільнений від сплати судового збору за заявлені вимоги про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, сплачено судовий збір у справі у розмірі 450 гривень, що підтверджується долученою платіжною інструкцією від 05.02.2024.

Таким чином ці витрати не пов`язані із розглядом справи, а судовий збір, як помилково сплачений, слід повернути ОСОБА_1 .

Також позивач вказує про наявні витрати на поштові відправлення у розмірі 131 грн, а також витрати на придбання БФП у розмірі 8 598 грн.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням.

Відповідно до ч. 2. ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Разом із тим, суд вважає недоведеним необхідність відшкодування за рахунок відповідача понесених позивачем витрат на придбання принтера, оскільки не вважає такі витрати необхідними для вчинення процесуальних дій та розгляду справи, а також неминучими у справі (тобто, що зобов`язували позивача купити за власний кошт принтер). Також не доведено, що купівля позивачем принтеру обумовлена виключно подачею позову та з метою розгляду справи.

Що стосується стягнення витрат на поштові виправлення у розмірі 131 грн., то такі витрати пов`язані із розглядом страви, пов`язані з вчиненням позивачем процесуальних дій (направленням позову), були необхідними, зважаючи на віддаленість місця проживання позивача, документально підтверджені, а тому враховуючи факт задоволення позовних вимог підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, ст. 43 Конституції України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, керуючись ст. ст. ст.4, 21, 23, 40, 43, 139, 147-149, 151, 232, 233, 235 КЗпП України, ст.ст. 5, 12, 13, 16, 76-83, 89, 133, 141-142, 258, 259, 263-265, 267, 268, 273, 354, 355, 430, ч.6 ст. 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до КП МТК «Калинівський ринок» про визнання незаконним наказу про припинення трудового договору та звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати Наказ КП МТК «Калинвський ринок» № 327/П від 14 грудня 2023 року про припинення трудового договору.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді начальника об`єктової пожежної охорони у структурному підрозділі КП МТК «Калинівський ринок»: об`єктова пожежна охорона служби комплексного обслуговування ринку з 15 грудня 2023 року.

Стягнути з КП МТК «Калинівський ринок», , адреса: вул. Калинівська, 13 А м. Чернівці Чернівецька область, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 65 619 (шістдесят п`ять тисяч шістсот дев`ятнадцять) гривень 84 копійки.

Стягнути з КП МТК «Калинівський ринок», , адреса: вул. Калинівська, 13 А м. Чернівці Чернівецька область, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , понесені ним витрати у розмірі 131 (сто тридцять одну) гривню 00 копійок.

Стягнути з КП МТК «Калинівський ринок», , адреса: вул. Калинівська, 13 А м. Чернівці Чернівецька область, на користь держави судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок, який сплачено відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 05.02.2024 на р/р UA0024405, отримувач коштів Чернів.ГУК/Чернів.ТГ(Садг.с.)/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37836095.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 02.04.2024.

Головуючий суддя С. А. Асташев