Провадження № 2/727/410/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого-судді Одовічен Я.В.

за участю секретаря Гелка А.С.

представників сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Чернівці клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 , третя особа: Чернівецька міська рада про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №72 від 19.07.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває зазначена вище цивільна справа.

Під час підготовчого провадження у справі представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 було подано клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання обгрунтоване тим, що 19.12.2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , третя особа: Чернівецька міська рада про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №72 від 19.07.2022 року.

Ухвалою суду від 19.12.2023 року провадження у справі було відкрито.

Позивач ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Відповідач ОСОБА_1 також зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Предметом спору є договір оренди нерухомого майна №72 від 19.07.2022 року, що належить до комунальної власності Чернівецької територіальної громади, а саме нежитлових приміщень, загальною площею 83,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , укладений між Управлінням комунальної власності ЧМР та ФОП ОСОБА_1 за наслідками проведення електронного аукціону, який відбувся 14.06.2022 року.

Згідно преамбули оспорюваного договору, орендарем може бути тільки суб`єкт підприємницької діяльності, який діє на підставі статуту та виписки, або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. Отже, вказаний договір за своїм змістом є господарським.

Таким чином, метою позивача при прийнятті участі в електронному аукціоні, було бажання вступити в майново-господарські відносини та укласти господарський договір із орендодавцем Управлінням комунальної власності ЧМР.

Заявивши вимогу про визнання договору оренди недійсним, позивач обгрунтовує свої вимоги порушенням її прав, як учасника електронного аукціону, що відбувся 14.06.2022 року, якого незаконно дискваліфікували наказом Управління комунальної власності ЧМР №208 від 21.06.2022 року, внаслідок чого вона втратила право на укладення господарського договору на право оренди нежитлового приміщення та використання майна у своїй господарській діяльності.

Вважає, що в даних правовідносинах відсутній приватно-правовий інтерес, який спрямований на задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю. Внаслідок реалізації позивачем свого конституційного права на підприємницьку діяльність після відповідних реєстраційних дій, вона не втратила свого статусу фізичної особи, однак набула нової ознаки -суб`єкта господарювання.

Отже, зазначення позивачем, що вона заявляє позов як фізична особа, не змінює суті спірних правовідносин, які є господарськими, та правового інтересу позивача, який спрямований на захист її права використовувати спірне майно саме в господарській діяльності, а не для особистих приватно-правових потреб. За вказаних обставин, спір у цій справі не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Просила провадження у справі закрити, оскільки справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання. Зазначила, що ОСОБА_3 приймала участь у проведенні електронного аукціону 14.06.2022 року саме як фізична особа, а не суб`єкт підприємницької діяльності. Тому остання звернулась до суду з позовом з метою захисту та відновлення її цивільних прав та інтересів щодо належності укладення договору оренди майна. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Представник відповідача Управління комунальної власності ЧМР заперечувала проти заявленого клопотання. Вважає, що справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Заслухавши представників сторін, частково дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до ст.45 ГПК сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Пунктами 2-3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI). Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Так, як вбачається з матеріалів поданої заяви, правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з укладенням 19.07.2022 року між Управлінням комунальної власності ЧМР та ФОП ОСОБА_1 договору оренди нерухомого майна №72, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , розміром 83,4 кв.м.

Таким чином, оспорюваний договір оренди землі від 19.07.2022 року за своїм змістом є господарським договором та був укладений між двома господарюючими суб`єктами.

При цьому, позивач ОСОБА_3 звернулась до суду та приймала участь в електронному аукціоні 14.06.2022 року саме як фізична особа. Наказом Управління комунальної власності №208 від 21.06.2022 року її було дискваліфіковано як переможця зазначеного аукціону саме у зв`язку з тим, що нею не було подано до документів, необхідних для участі в електронному аукціоні, копії свідоцтва про реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Виходячи із характеру спірних правовідносин та враховуючи суб`єктний склад сторін, суд звертає увагу на наступне.

Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою (частина перша статті 24 ЦК України).

За вимогами статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті (частини друга та четверта зазначеної статті).

Відповідно до статті 26 ЦК України всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця.

При цьому правовий статус ФОП сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Такий підхід Великої Палати Верховного Суду щодо співвідношення понять фізичної особи та ФОП і їх правового статусу є усталеним, що підтверджено, зокрема, у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18); від 24 квітня 2018 року у справі № 303/5186/15-ц (провадження № 14-86цс18); від 15 травня 2019 року у справі № 904/10132/17 (провадження № 12-43гс19); від 21 вересня 2019 року у справі № 922/4239/16 (провадження № 12-102гс19); від 03 липня 2019 року у справі № 916/1261/18 (провадження № 12-37гс19); від 09 жовтня 2019 року у справі № 209/1721/14-ц (провадження № 14-418цс19) тощо.

Отже, з моменту державної реєстрації ФОП фізична особа фактично перебуває у двох правових статусах - як фізична особа, та як ФОП.

Наявність статусу підприємця не свідчить про те, що така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах або ж що всі подальші правовідносини за участю цієї особи мають ознаки господарських, адже фізична особа продовжує діяти як учасник цивільних відносин, зокрема, укладаючи правочини для забезпечення власних потреб, придбаваючи нерухоме та рухоме майно тощо (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані, зокрема, у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 2-7615/10 (провадження № 14-17цс18), від 05 червня 2018 року у справі № 522/7909/16-ц (провадження № 14-150цс18)).

У постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 916/385/19 (провадження № 12-167гс19) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання та чи є ці правовідносини господарськими.

Для вирішення питання проте, за правилами якого судочинства підлягає розгляду даний спір, слід виходити не лише із суб`єктного складу оспорюваного правочину, важливим у цьому випадку є також зміст самих правовідносин (у цьому разі участь ОСОБА_3 в електронному аукціоні та наявність/чи відсутність підстав для її дискваліфікації) та чи є такі відносини господарськими.

Необхідним є встановлення правового статусу фізичної особи у цих правовідносинах - чи діє вона у власних інтересах, чи як суб`єкт господарювання.

У поданій до суду позовній заяві, ОСОБА_3 , посилалась на те, що вона, як особа права та інтереси якої порушено неправомірними діями Управління комунальної власності ЧМР, звернулась до суду з позовом з метою захисту та відновлення її цивільних прав та інтересів щодо належності укладення договору оренди майна. Вважає, що дії органу місцевого самоврядування в частині укладення договору оренди комунального майна є незаконними та такими, що порушують її інтереси, як переможця аукціону.

Оскільки підтверджено, що позивач звернулась до суду як фізична особа за захистом свого порушеного саме цивільного права, то не можна вважати, що у даному випадку ОСОБА_3 діє як ФОП, а отже відсутні підстави для застосування положень п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, а тому суд приходить до висновку, що клопотання необгрунтоване та задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.4, 19, 255, 260, 353 ЦПК України, ст.ст.20,45 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 , третя особа: Чернівецька міська рада про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №72 від 19.07.2022 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду буде складено 12.03.2024 року.

Суддя Одовічен Я.В.