Справа № 640/374/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Лисиченко С.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я.А. у цивільній справі №640/374/19, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова під головуванням судді Губської Я.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права.

29.03.2024 ОСОБА_1 до суду подано заяву про відвід судді Губської Я.В. від розгляду вищезазначеної цивільної справи. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що під час розгляду цивільної справи головуючою суддею порушуються її процесуальні права, зокрема, суддею Губскою Я.В. відмовлено в ознайомленні з матеріалами справи її представнику - ОСОБА_4 , з підстав нібито відсутності у останнього повноважень на представництво інтересів сторони відповідача. При цьому, попереднім складом суду, у проваджені якого перебувала дана справи, не було зауважень із зазначеного питання. За результатами підготовчого провадження справи, суддею Губською Я.В. не було розглянуто подані ОСОБА_1 та її представника клопотання, підготовче засідання проведено без участі сторони відповідача, яка у встановленому законом порядку не була повідомлена про дату та час розгляду справи. На думку ОСОБА_1 , зазначені дії ОСОБА_5 свідчать про упередженість, необ`єктивність та зацікавленість головуючої судді у вирішенні справи на користь позивачів. Крім того, в обґрунтування даної заяви про відвід, ОСОБА_1 посилається на незаконність та обґрунтованість ухвали Київського районного суду м.Харкова від 11.03.2024, постановленої за результатами розгляду її заяви про відвід головуючої судді Губської Я.В. від розгляду цивільної справи №640/374/19 .

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Гудської Я.В. від 01.04.2024 визнано необґрунтованим відвід судді Губської Я.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поновлення порушеного права. Передано дану заяву про відвід для вирішення питання суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 01.04.2024, відповідно до частини 1 статті 33 та частини 3 статті 40 ЦПК України, заяву про відвід судді передано судді Лисиченко С.М., як судді, яка не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно із частиною 8 статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я.В. у цивільній справі №640/374/19, дослідивши матеріали справи №640/374/19, приходить до наступних висновків.

В межах розгляду даної заяви встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова, де головуючою суддею є суддя Губська Я.В., перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поновлення порушеного права.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 2 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Одним з найважливіших прав людини в сучасній демократичній державі є право на справедливий суд. Забезпечення справедливого правосуддя, яке базується на верховенстві права, витікає з низки міжнародних нормативно-правових актів, ратифікованих Україною, а отже є частиною національного законодавства, а також міжнародних зобов`язань, порушення яких призводить не лише до накладання відповідних, але й до значних репутаційних втрат, що прямо відзначаються на міжнародному положенні нашої держави та низка інших негативних наслідків. Одним з таких документів є Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікована Україною 17.07.1997.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Статтею 2 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Цей Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24.02.1993, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ).

Таким чином, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За результатами розгляду заяви суд доходить висновку, що доводи, викладені ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про відвід судді Губській Я.В., фактично зводяться до незгоди відповідачки із процесуальними діями та рішеннями головуючої судді під час розгляду даної справи, а також рішенням судді Бабко Т.В., прийняти за результатами розгляду заяви про відвід, що є гарантованим правом для оскарження рішення суду в порядку, визначеному положенням цивільного процесуального закону. А тому не становлять обставин, передбачених положенням статті 36 ЦПК України, і не доводять упередженості головуючої судді при розгляді цивільної справи № 953/21197/21.

З огляду на зазначене заява відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м.Харкова Губської Я.В. у цивільній справі №640/374/19, не містить обставин, що виключає її участь в розгляді зазначеної цивільної справи.

Крім того, положення статті 17 ЦПК України кожному гарантує право на перегляд справи та оскарження судового рішення в порядку, передбаченому чинним ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я.А. у цивільній справі №640/374/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя - С.М. Лисиченко