Номер провадження 6/243/91/2024
Номер справи 243/8451/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» березня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області МАТВІЙЧУК Наталії Євгеніївни, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко фінанс», про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, в обґрунтування якого зазначено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. (надалі-приватний виконавець) знаходиться виконавче провадження № 67331406 з виконання виконавчого листа № 243/8451/15-ц, виданого 07.06.2016 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 16ДС/046/К05/2006 від 18.05.2006 року, а саме: тіло кредиту 125838,67 грн., заборгованість за відсотками 21969,23 грн., а усього 147807 грн. 90 коп.

Виконавче провадження № 67331406 станом на теперішній час не закінчено, рішення у справі не виконане.

Боржнику на праві власності належитьпавільйон № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля магазин, нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3 .

19.05.2023 приватним виконавцем Матвійчук Н. Є. змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області.

29.06.2023 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати доступ приватному виконавцю до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 04.08.2023 з 10.00 до 17.00 год.04.08.2023 приватним виконавцем зроблено вихід за адресою АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника. Двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано.

04.10.2023 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати доступ приватному виконавцю до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 27.10.2023 з 10.00 до 17.00 год. 27.10.2023 приватним виконавцем зроблено вихід за адресою АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника. Двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано.

З дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, з боржника на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинив, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв. Приватним виконавцем направлено на адресу боржника документи виконавчого провадження та виклики, на які боржник не з`явився, причини неявки не повідомив. Отже боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Боржник ухиляється від виконання рішення, не з`являється на виклики, пояснень щодо невиконання рішення не надає, порушуючи право стягувача на володіння своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, приватний виконавець просить суд постановити ухвалу про надання дозволу приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. на примусове проникнення до об`єктів нерухомості, які належать боржнику - громадянину України ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення виконавчих дій (опису та арешту майна боржника) у виконавчому провадженні №67331406 з виконання виконавчого листа у справі №243/8451/15-ц за адресами: павільйон №1 за адресою: АДРЕСА_1 ;житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля магазин, нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3 .

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути вказане подання у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, враховуючи наступне.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Юніко фінанс» у цивільній справі №243/8451/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

01 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. відкрито виконавче провадження № 67331406 відносно ОСОБА_2 з виконання виконавчого листа № 243/8451/15-ц, виданого 07.06.2016 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 16ДС/046/К05/2006 від 18.05.2006 року, а саме: тіло кредиту 125838,67 грн., заборгованість за відсотками 21969,23 грн., а усього 147807 грн. 90 коп.

01 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ АКБ «ІндустріалБанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «Прокредит Банк», АТ АКБ «Львів», АТ «Кредобанк», АТ «ОТП БАНК», АТ «Ідея Банк», АТ «Агропросперіс Банк», АТ «Укрсиббанк».

01 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника ОСОБА_2

02 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ «Укрексімбанк», АТ «Сітібанк», АТ «ІНГ Банк Україна», АТ «Укргазбанк», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Дойче Банк ДБУ», АТ «Альфа-Банк», АТ «Правекс Банк», АБ «Південний», АТ «Сбербанк», АТ «А Банк», ПАТ «Промінвестбанк», АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк».

01 листопада 2021 року та 29 січня 2022 року на адресу реєстрації боржника ОСОБА_2 направлено документи виконавчого провадження, в т.ч. постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик про необхідність з`явитись до виконавця 25 листопада 2021 року о 14:00 год. та 24 лютого 2022 року о 14:00 год. відповідно, за адресою: 87545, Донецька обл., м. Маріуполь, проспект Перемоги, 103, прим. 101, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України від 30 жовтня 2023 року дані щодо перетину боржником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , державного кордону за період з 01 листопада 2021 року по 30 жовтня 2023 року, відсутні.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до інформації Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2023 року боржник ОСОБА_5 отримує пенсію.

Відповідно до інформації МВС від 28 вересня 2023 року за боржником ОСОБА_5 не зареєстровані транспортні засоби.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно боржнику на праві власності належить: павільйон № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля магазин, нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3 .

06 травня 2023 року набрали законної сили зміни до п. 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», згідно до п.п.11 приватний виконавець, який має на виконанні незакінчені виконавчі провадження, може змінити виконавчий округ у разі, якщо його офіс розташований у територіальній громаді, що належить до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Такий приватний виконавець продовжує примусове виконання виконавчих документів, що перебували у нього на виконанні у виконавчому окрузі, який він змінив, з урахуванням обмежень, встановлених законодавством про виконавче провадження.

19 травня 2023 року приватним виконавцем Матвійчук Н. Є. змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області.

11 червня 2023 року постановою про прийняття виконавчого провадження виконавче провадження № 67331406 прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є.

29 червня 2023 року за адресою боржника приватним виконавцем надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик з`явитись до виконавця 01 серпня 2023 року о 10:00 год. за адресою: 65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

01 серпня 2023 року на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив, на підтвердження чого приватним виконавцем складено акт від 01 серпня 2023 року.

29 червня 2023 року за адресою боржника приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати доступ приватному виконавцю до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 04 серпня 2023 року з 10.00 год. до 17.00 год.

04 серпня 2023 року приватним виконавцем зроблено вихід за адресою АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника. Двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано, на підтвердження чого приватним виконавцем складено акт від 05 серпня 2023 року.

04 жовтня 2023 року за адресою боржника приватним виконавцем надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик з`явитись до виконавця 24 жовтня 2023 року о 10:00 год. за адресою: 65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

24 жовтня 2023 року на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив,на підтвердження чого приватним виконавцем складено акт від 24 жовтня 2023 року.

04 жовтня 2023 року за адресою боржника приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати доступ приватному виконавцю до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 27 жовтня 2023 року з 10.00 год. до 17.00 год.

27 жовтня 2023 року приватним виконавцем зроблено вихід за адресою АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника. Двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до приміщення боржником не надано,на підтвердження чого приватним виконавцем складено акт від 28 жовтня 2023 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1, п.п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Разом з тим, відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного чи приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №757/41727/19.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

В даному випадку надані приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. докази містять фактичні дані щодо вчинених нею дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу, однак не містять доказів про отримання боржником кореспонденції і про вчинення боржником саме умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї приватним виконавцем у зв`язку з примусовим виконання рішення суду. Крім того, будь-яких доказів того, що на теперішній час боржнику відомо про наявність відкритого виконавчого провадження відносно неї суду надано не було. Не було надано доказів і про отримання та ігнорування боржником викликів приватного виконавця тощо, адже з моменту відкриття виконавчого провадження до моменту звернення виконавця з вказаним поданням пройшов тривалий час.

В обґрунтування необхідності примусового проникнення до житла боржника, виконавець посилається на те, що боржник не надав доступу до приміщення.

На підтвердження вказаних обставин суду надані акти виконавця від 05 серпня 2023 року та від 28 жовтня 2023 року, згідно з якими боржник не надав доступу до приміщення для проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Згідно з ч. 2 ст. 22 вказаного Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Згідно з п. 10 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис.

Виходячи з вказаних положень законодавства, оскільки приватний виконавець виходив до приміщення боржника з метою опису та арешту його майна, присутність понятих під час вказаної виконавчої дії була обов`язкова.

Між тим, акти виконавця складені ним одноособово та не містять даних щодо присутності понятих під час спроби виконавця отримати доступ до приміщення боржника.

Ураховуючи наведене, а також ту обставину, що в даній справі вирішується питання про втручання в право особи на житло, яке захищене вказаними вище нормами Конвенції та Конституції України, суд не може визнати акти приватного виконавця від 05 серпня 2023 року та від 28 жовтня 2023 року, складені ним одноособово, за відсутності понятих або відеозапису, достатніми доказами факту відмови боржника у добровільному порядку надати виконавцю доступ до приміщення та, відповідно, достатніми доказами наявності підстав для примусового втручання в право боржника на недоторканість житла.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 є необґрунтованим та таким, що на даний час не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 439 ЦПК України, ст. 30 Конституції України, ст. 311 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області МАТВІЙЧУК Наталії Євгеніївни, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко фінанс», про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст Ухвали складено 11 березня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова