Провадження № 2-др/204/24/24
02 квітня 2024 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Черкез Д.Л.,
за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року по цивільній справі № 204/10632/23 було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 61,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Припинено право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приміщення 3-LXIII, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на частину приміщення 3-LXIII, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на частину приміщення 3-LXIII, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Припинено право спільної сумісної власності на приміщення 3-LXIII, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7 246,80 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

25 березня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду надійшла заява, яку він уточнив 26 березня 2024 року та остаточно просив ухвалити додаткове рішення по справі № 204/10632/23 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 666,66 грн., а також витрати на проведення оцінки об`єкта нерухомого майна у розмірі 2 500,00 грн. В обгрунтування заяви позивачем зазначено, що у позовній заяві позивачем було зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу складають орієнтовно 25 000,00 грн. Так як в даній справі розмір гонорару встановлено у фіксованому розмірі, не існує підстав для оцінювання витраченого часу на надання професійної правничої допомоги. Обов`язком позивача для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є доведення того, що такі витрати підтверджені відповідними доказами, в той час як лише відповідач у справі може ініціювати питання про не співмірність або недоведеність витрат. Крім того, неминучими та такими, що пов`язані з розглядом даної справи в даному випадку є витрати на проведення незалежної оцінки вартості майна, що є предметом спору. Позовні вимоги позивача за результатами розгляду справи задоволені на 5/6, а тому вважає, що і витрати на правову допомогу та витрати, пов`язані з розглядом справи підлягають задоволенню відповідно до зазначеної пропорції. Загальна сума витрат на правову допомогу складає згідно акту приймання-передачі послуг 28 400,00 грн., а витрати, пов`язані з розглядом справи, складають 3 000,00 грн. Таким чином, за розрахунками позивача, загальна сума витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає: 23 666,66 грн. витрати на адвоката; 2 500,00 грн. витрати на проведення оцінки. У зв`язку з викладеним представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з даною заявою про ухвалення додаткового рішення.

01 квітня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 до суду надійшло письмове заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначено наступне. Так як підставою спору було відступлення від рівності часток при поділі майна подружжя, то спір був з приводу 25% обсягу майна. Однак, вимоги позивача щодо відступлення від рівності часток майна подружжя на користь позивача у розмірі 25% не були задоволені судом. За таких умов та з урахуванням того факту, що спір ініціювала саме позивач, так як добровільно не хотіла ділити майно порівну, вважає, що відповідач не повинен компенсовувати витрати позивача на правничу допомогу. Крім того, зауважує, що зазначена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу надто завищена та не відповідає критеріям складності справи. У зв`язку з викладеним просила відмовити позивачу у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 26 166,66 грн. на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Оскільки розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи та за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Трофімова Д.Ю., що підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1197583 від 15 липня 2023 року (т. 1 а.с. 66), договором № 07/05/2023 про надання правової допомоги від 07 травня 2023 року, укладеним між Адвокатським бюро «Трофімов Дмитро Юрійович» та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 43-44), а також Додатковою угодою № 1 від 07 травня 2023 року до Договору № 07/05/2023 про надання правової допомоги (т. 1 а.с. 45).

У Додатковій угоді № 1 від 07 травня 2023 року до Договору № 07/05/2023 про надання правової допомоги зазначено, що сторони погодили розмір та порядок обчислення гонорару за послуги, надані Бюро на виконання Договору: складання та подання позовної заяви про поділ майна подружжя 10 000,00 грн., підготовка та подання відповіді на відзив 3 000,00 грн., складання та подання заяви про забезпечення позову 2 000,00 грн., представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції одне судове засідання - 2 000,00 грн./засідання; в разі непроведення судового засідання з причин, що не залежали від адвоката, послуга оплачується в розмірі 700,00 грн./засідання.

У пункті 5 даної Додатковій угоді № 1 від 07 травня 2023 року до Договору № 07/05/2023 про надання правової допомоги визначено, що правова допомога вважається наданою та такою, що підлягає сплаті після підписання Акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

22 березня 2024 року між Адвокатським бюро «Трофімов Дмитро Юрійович» та ОСОБА_1 було підписано Акт приймання-передачі послуг за договором № 07/05/2023 про надання правової допомоги від 07 травня 2023 року, в якому зазначено обсяг наданих адвокатом послуг та вартість цих послуг, а також зазначено, що ОСОБА_1 отримала правову допомогу від Адвокатського бюро «Трофімов Дмитро Юрійович» на суму 28 400,00 грн. (т. 2 а.с. 58).

Факт оплати позивачам послуг з надання правничої допомоги на суму 10 000,00 грн. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 07 травня 2023 року (т. 2 а.с. 60).

Позивач дійсно отримала правову допомогу від адвоката Трофімова Д.Ю., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі.

Також, позивач понесла витрати на проведення оцінки об`єкта нерухомого майна у розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується договором на надання послуг з незалежної оцінки ринкової вартості майна від 18 травня 2023 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська оціночна Компанія» та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 41) та квитанцією до прибуткового касового ордера № 27 від 26 травня 2023 року на суму 3 000,00 грн. (т. 1 а.с. 42).

Отже, стороною позивача документально доведено, що позивачем понесені витрати на правову допомогу та витрати на проведення оцінки об`єкта нерухомого майна, а тому наявні підстави для стягнення цих витрат зі сторони відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Але, з урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 28 400,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.

Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

На переконання суду, зазначена в Акті приймання-передачі вартість послуг з підготовки позовної заяви про поділ майна подружжя (10 000,00 грн.), підготовки заяви про забезпечення позову (2 000,00 грн.), підготовки відповіді на відзив (3 000,00 грн.) та підготовки інтересів клієнта в судовому засіданні (2 000,00 грн. за кожне судове засідання) є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт.

При цьому, суд також зазначає, що така зазначена в Акті приймання-передачі послуга, як прибуття до суду для представництва інтересів клієнта в судове засідання, яке не відбулось, фактично не може бути оплачена та відшкодована саме як надання правничої допомоги, оскільки не передбачає використання адвокатом спеціальних знань або навичок.

Крім того, вирішуючи питання про розмір витрат на правничу допомогу та витрати на проведення оцінки об`єкта нерухомого майна, які мають бути стягнуті з відповідача, суд керується приписами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі і витрати сторін на правничу допомогу та витрати на проведення оцінки об`єкта нерухомого майна), покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на правничу допомогу та витрати на проведення оцінки об`єкта нерухомого майна, мають бути стягнуті пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням складності справи, розумності, об`єктивності, реальності їх надання та приймаючи до уваги навність клопотання іншої сторони про їх зменшення.

При цьому суд зазначає, що представником позивача помилково зазначено про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені судом частково, на 5/6 (тобто на 83,33%), оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 за результатами розгляду справи № 204/10632/23 задоволені судом частково, що пропорційно становить 75,00 %, тобто на .

Також, згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У поданому до суду 01 квітня 2024 року письмовому запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення представник відповідача, серед іншого, наполягала на тому, що зазначена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу надто завищена та не відповідає критеріям складності справи.

Беручи до уваги письмові заперечення відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та значення справи для сторін, беручи до уваги, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 (на 75,00%), а також враховуючи, що стороною позивача доведений факт понесення позивачем витрат на правову допомогу та на проведення оцінки об`єкта нерухомого майна, суд вважає за необхідне заяву представника позивача задовольнити частково та ухвалити по справі додаткове рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та витрат пов`язаних з розглядом справи (пов`язаних із залученням спеціаліста для проведення оцінки об`єкта нерухомого майна) у розмірі 2 250,00 грн., що разом становить 12 250,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Ухвалити по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень, 00 копійок) та витрати, пов`язані з розглядом справи (пов`язані із залученням спеціаліста для проведення оцінки об`єкта нерухомого майна) у розмірі 2 250,00 (дві тисячі двісті п`ятдесят гривень), що разом становить 12 250,00 грн. (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят, 00 копійок).

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Суддя Д.Л. Черкез