Номер провадження: 22-ц/813/2804/24
Справа № 501/4157/23
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Артем`євої Кристини Миколаївни, представника ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 жовтня 2023 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Пушкарського Д.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя.

Одночасно ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила:

- накласти арешт на квартиру, загальною площею 151,4 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., що складається в цілому з житлових кімнат, зазначених на плані: «З» площею - 20,8 кв.м., «4» - 30,4 кв.м., «б» - 35,6 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., передпокію - «1» - 13,7 кв.м., санвузла - «2» - 5,7 кв.м., коридору -«5» - 3,2 кв.м., кухні «7» - 24,3 кв.м., лоджії - 5,4 кв.м., лоджії - 12,3 кв.м., загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 8);

- заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших реєстрах, щодо квартири, загальною площею 151,4 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., що складається в цілому з житлових кімнат, зазначених на плані: «З» площею - 20,8 кв.м., «4» - 30,4 кв.м., «6» - 35,6 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., передпокію - «1» - 13,7 кв.м., санвузла - «2» - 5,7 кв.м., коридору - «5» - 3,2 кв.м., кухні - «7» - 24,3 кв.м., лоджії - 5,4 кв.м., лоджії - 12,3 кв.м., загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 8);

- заборонити всім без виключення державним та приватним виконавцям здійснювати будь-які дії щодо реалізації арештованого майна квартири, загальною площею 151,4 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., що складається в цілому з житлових кімнат, зазначених на плані: «З» площею - 20,8 кв.м., «4» - 30,4 кв.м., «6» - 35,6 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., передпокію - «1» - 13,7 кв.м., санвузла - «2» - 5,1 кв.м., коридору - «5» - 3,2 кв.м., кухні - «7» - 24,3 кв.м., лоджії - 5,4 кв.м., лоджії - 12,3 кв.м., загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 8), в тому числі, але не виключно, в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №501/2887/16-ц, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 12 серпня 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 52000 доларів США.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначила, що існує реальна можливість реалізації належної позивачці частки у спільному сумісному майні подружжя в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 грошових коштів, в якому позивачка не є боржницею, що унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13 жовтня 2023 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена.

Накладено арешт на квартиру, загальною площею 151,4 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., що складається в цілому з житлових кімнат, зазначених на плані: «З» площею - 20,8 кв.м., «4» - 30,4 кв.м., «6» - 35,6 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., передпокію - «1» - 13,7 кв.м., санвузла - «2» - 5,7 кв.м., коридору -«5» - 3,2 кв.м., кухні «7» - 24,3 кв.м., лоджії - 5,4 кв.м., лоджії - 12,3 кв.м., загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 8).

Заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших реєстрах, щодо квартири, загальною площею 151,4 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., що складається в цілому з житлових кімнат, зазначених на плані: «З» площею - 20,8 кв.м., «4» - 30,4 кв.м., «6» - 35,6 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., передпокію - «1» - 13,7 кв.м., санвузла - «2» - 5,7 кв.м., коридору -«5» - 3,2 кв.м., кухні - «7» - 24,3 кв.м., лоджії - 5,4 кв.м., лоджії - 12,3 кв.м., загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 8).

Заборонено всім без виключення державним та приватним виконавцям здійснювати будь-які дії щодо реалізації арештованого майна - квартири, загальною площею 151,4 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., що складається в цілому з житлових кімнат, зазначених на плані: «З» площею - 20,8 кв.м., «4» - 30,4 кв.м., «6» - 35,6 кв.м., житловою площею 86, 8 кв.м., передпокію - «1» - 13,7 кв.м., санвузла - «2» - 5,1 кв.м., коридору - «5» - 3, 2 кв.м., кухні - «7» - 24,3 кв.м., лоджії - 5,4 кв.м., лоджії - 12,3 кв.м., загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 8), в тому числі, але не виключно, в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №501/2887/16-ц, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 12 серпня 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 52000 доларів США.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат Артем`єва К.М., представник ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову, посилаючись на неповне дослідження доказів, порушення норм процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги та не залучив до розгляду справи стягувача, майнові права якого порушуються.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання, призначене на 19 березня 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 95-98).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання та явка яких не визнавалась судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Артем`єву К.М., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку його постановлення на користь позивача.

Проте з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя.

Під час розгляду справи, ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила:

- накласти арешт на квартиру, загальною площею 151,4 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., що складається в цілому з житлових кімнат, зазначених на плані: «З» площею - 20,8 кв.м., «4» - 30,4 кв.м., «б» - 35,6 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., передпокію - «1» - 13,7 кв.м., санвузла - «2» - 5,7 кв.м., коридору -«5» - 3,2 кв.м., кухні «7» - 24,3 кв.м., лоджії - 5,4 кв.м., лоджії - 12,3 кв.м., загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 8);

- заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших реєстрах, щодо квартири, загальною площею 151,4 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., що складається в цілому з житлових кімнат, зазначених на плані: «З» площею - 20,8 кв.м., «4» - 30,4 кв.м., «6» - 35,6 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., передпокію - «1» - 13,7 кв.м., санвузла - «2» - 5,7 кв.м., коридору - «5» - 3,2 кв.м., кухні - «7» - 24,3 кв.м., лоджії - 5,4 кв.м., лоджії - 12,3 кв.м., загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 8);

- заборонити всім без виключення державним та приватним виконавцям здійснювати будь-які дії щодо реалізації арештованого майна квартири, загальною площею 151,4 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., що складається в цілому з житлових кімнат, зазначених на плані: «З» площею - 20,8 кв.м., «4» - 30,4 кв.м., «6» - 35,6 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., передпокію - «1» - 13,7 кв.м., санвузла - «2» - 5,1 кв.м., коридору - «5» - 3,2 кв.м., кухні - «7» - 24,3 кв.м., лоджії - 5,4 кв.м., лоджії - 12,3 кв.м., загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 8), в тому числі, але не виключно, в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №501/2887/16-ц, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 12 серпня 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 52000 доларів США.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначила, що існує реальна можливість реалізації належної позивачці частки у спільному сумісному майні подружжя в межах виконавчого провадження за рішенням суду по якому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 52 000 доларів США, в якому позивачка не є боржницею, що унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача.

Так, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є реальна можливість виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12 березня 2019 року у справі №501/2887/16-ц задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів (суми боргу) у розмірі 52 000,00 доларів США. Стягнуто з солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 8 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23 липня 2020 року, яка залишена в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів без змін постановою Верховного Суду від 10 червня 2021 року, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12 березня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів (суми боргу) у розмірі 52 000,00 доларів США. Ця сума має бути конвертована в національну валюту гривню за курсом на день здійснення платежу. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 8 000 грн.

12 серпня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області видав виконавчий лист у справі №501/2887/16-ц для виконання судового рішення.

На підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 69815911 з виконання судового рішення.

Також суд першої інстанції не взяв до уваги, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 01 грудня 2020 року у справі №501/1867/18, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування фіктивним та недійсним. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений 11 березня 2013 року приватним нотаріусом Іллічівського (Чорноморського) нотаріального округу Мирошниченко Л.М., зареєстрований в реєстрі за №184. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2023 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 грудня 2020 року та постанова Одеського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року залишені без змін.

Тобто, суд застосувавши заходи забезпечення позову предметом якого є квартира АДРЕСА_2 , не звернув увагу на те, що обраний ОСОБА_2 спосіб забезпечення позову зупиняє виконання судового рішення по іншій справі №501/2887/16-ц, у якій ОСОБА_1 є стягувачем, майнові права якого були порушені ухвалою суду, та він у вказаній справі не є стороною, оскільки до участі у справі судом залучений не був.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що при вжитті заходів забезпечення даного позову, судом першої інстанції не було взято співмірність заявлених вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя, виходячи із заявлених вимог забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

За таких підстав, колегія суддів, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову без задоволення, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права без залучення до участі у справі ОСОБА_1 , права якого оскаржуваною ухвалою порушуються в частині зупинення виконання рішення суду .

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Артем`євої Кристини Миколаївни, представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 жовтня 2023 року скасувати.

Прийняти постанову.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 02 квітня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова