Справа №707/3496/23
Провадження №2/707/97/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Костроміної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на наступне.

09.03.2019 укладено договір № 00-166676 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та ОСОБА_1 22.12.2022 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22122022/2, відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «Качай Гроші» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 22.12.2022 до договору факторингу №22122022/2 від 22.12.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 12505,25 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 6930 грн., заборгованість за відсотками 2151,88 грн., заборгованість за простроченими відсотками 3423,37 грн. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 00-166676 від 09.03.2019 в загальному розмірі 12505,25 грн.

Крім того, 09.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № . 11.05.2021 між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11052021 відповідно до умов якого ТОВ «Інвест Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інвест Фінанс» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.05.2021 до Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 5710 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 2000 грн., заборгованість за відсотками 3710 грн. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № від 09.03.2019 в загальному розмірі 5710 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачкою умов кредитних договорів щодо порядку повернення кредитних коштів.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачки на його користь суму заборгованості в загальній сумі 18125,25 грн., а саме за кредитним договором № 00-166676 в розмірі 12505,25 грн. та за кредитним договором № в розмірі 5710 грн., а також судові витрати.

1.2. Представник відповідачки надав до суду відзив, в якому вказав, що договорів позики відповідачка не підписувала, в тому числі не ставила електронно-цифровий підпис на договорі. Ніяких документів відповідачка не отримувала, особистого кабінету не реєструвала. На рахунки відповідачки не надходили кошти в сумах, які вказані у позові. Крім того, позивач звернувся до суду після спливу термінів позовної давності за обома договорами, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідач ніколи не направляла жодних листів позивачу. Розрахунки заборгованості не є доказами підтвердження виконаних розрахункових операцій. Також відповідачка просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

1.3. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.02.2024 присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі.

2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Судом встановлено, що 09.03.2019 згідно з документом, який надано представником позивача, між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00-166676, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 6930 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.3 Договору кредитна лінія надається строком на 23 дні, а саме до 01.04.2019, або до іншої дати, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому пп.1.3.1-1.3.3 Договору.

Відповідно до п. 1.4 Договору процентна ставка складає 486 % річних, що складає 1,35 % в день.

У вищевказаному договорі вказано, що ОСОБА_1 підписала його електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Відповідно до договору факторингу № 22122022/2 від 22 грудня 2022 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Качай Гроші», ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Качай Гроші» суму фінансування, а ТОВ «Качай Гроші» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимогиза кредитними договорами згідно реєстру Боржників, в обсязі і на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 22.12.2022 за Договором факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022, ТОВ «Качай Гроші» передало, а ТОВ Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" прийняло реєстр боржників кількістю 2018.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022 ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 700-166676.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 700-166676 від 09.03.2019 станом на 30.09.2023 заборгованість, на думку представника позивача, у загальній сумі становить 12505,25 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу - 6930 грн., заборгованість за відсотками 2151,88 грн., заборгованість за простроченими відсотками 3423,37 грн.

2.2. Крім того, згідно з документом, який надано представником позивача, 09.03.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №

Відповідно до термінів та п. 1.2, 1.3 Договору сума кредиту складає 2000 грн., кредит надається строком на 14 днів, базова процентна ставка складає 1,9% на день.

У вищевказаному договорі вказано про підписання його електронним підписом ОСОБА_1

11.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а останній відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 11.05.2021 за Договором факторингу № 11052021 від 11.05.2021, ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передало, а ТОВ Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" прийняло реєстр боржників кількістю 42041, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу, від клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором.

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 11052021 від 11.05.2021 ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № .

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №від 09.03.2019 станом на 30.09.2023, на думку представника позивача, заборгованість становить 6930 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу - 2000 грн., заборгованість за відсотками 3710 грн.

2.3. На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «Таскомбанк» повідомило, що станом на 19.03.2019 у ОСОБА_1 було відкрито два рахунки в цьому банку. Банківська платіжна картка НОМЕР_1 не належить ОСОБА_1 .

3.Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

3.3. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення обох спірних договорів 09.03.2019, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Відповідно до статей 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення обох спірних договорів 09.03.2019, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

Перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення обох спірних договорів 09.03.2019, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення обох спірних договорів 09.03.2019, відкритий ключ - параметр криптографічного алгоритму перевірки електронного цифрового підпису, доступний суб`єктам відносин у сфері використання електронного цифрового підпису.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» відкритий ключ - параметр алгоритму асиметричного криптографічного перетворення, який використовується як електронні дані для перевірки електронного підпису чи печатки, а також у цілях, визначених стандартами для кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

3.4. Згідно зі статтею 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

3.5. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

У постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 509/7127/21 вказано, що суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку, якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

4.Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).

4.2. Суд вважає, що позивачем не підтверджено достатніми та достовірними доказами факту укладення спірних кредитних договорів між первісними кредиторами та відповідачем

Зі змісту обох спірних кредитних договорів вбачається, що вони містять вказівку про підписання їх позичальником за допомогою електронного підпису.

Суд зазначає, що відповідно до положень Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну комерцію», «Про електронні довірчі послуги», Про електронний цифровий підпис», які наведені у п. 3.3 цього рішення, оригінал електронного документа має обов`язково містити електронний підпис автора і давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством, перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

При цьому, електронний підпис одноразовим ідентифікатором являє собою дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис в будь-якому випадку є інформацією в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають вирішальне значення для подібної справи. Якщо відповідач заперечує факт підписання документа електронним підписом і суд витребував у позивача оригінал відповідного електронного документа, то позивач має надати відповідний оригінал в електронному вигляді з доступною для сприйняття формою відображення електронного підпису. В разі ненадання такого оригіналу суд не бере до уваги паперовий доказ, на якому міститься позначка про нібито підписання його електронним підписом.

Ухвалою суду від 09.01.2024 суд витребував від позивача оригінали спірних договорів в електронній формі з відомостями про підписання їх обома сторонами договору та з відображенням електронних підписів у доступній для сприйняття формі. Однак, на виконання цієї ухвали представник позивача знову надав електронні примірники спірних договорів без електронних підписів (тобто без електронних даних про проставлення відповідачкою електронного підпису).

Суд зазначає, що однієї лише друкованої вказівки у договорі про те, що певна особа підписала його електронним підписом, недостатньо для доведення факту такого підписання. Застосування іншого підходу призведе до абсурдної практики, згідно з якою одна лише друкована вказівка про підписання особою якогось правочину буде достатньою для покладення на особу цивільної відповідальності за невиконання обов`язків за правочином.

Посилання представника позивача на постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 є неспроможними, оскільки у вказаних постановах встановлені судом обставини суттєво відрізняються від обставин цієї справи. Зокрема у постанові по справі № 524/5556/19 вказано, що одноразовий ідентифікатор, яким був підписаний договір, складався тільки з цифрової послідовності, тобто факт застосування ідентифікатору під час підписання договору був встановлений. Найголовнішим є те, що у обох вищевказаних справах, на відміну від цієї справи, відсутня обставина ненадання на ухвалу суду електронних доказів щодо проставлення електронного підпису на кредитних договорах.

В даному ж випадку до суду взагалі не було надано доказів того, що відповідачка користувалася будь-якими послугами первісних кредиторів, отримувала від них одноразові ідентифікатори, здійснювала вхід в особистий кабінет, проставляла на документах електронні підписи.

4.3. Крім того, суд вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту видачі первісними кредиторами відповідачу грошових коштів в порядку виконання кредитних договорів.

Зокрема, у матеріалах справи наявні лише розрахунки первісних кредиторів та позивача, однак розрахунки не є доказами, які можуть підтвердити реальність видачі грошових коштів особі. У матеріалах справи відсутні будь-які виписки за картковими чи банківськими рахунками відповідача, які б могли підтвердити факт зарахування коштів на її рахунок.

На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «Таскомбанк» повідомило, що станом на 19.03.2019 у ОСОБА_1 було відкрито два рахунки в цьому банку, а банківська платіжна картка НОМЕР_1 , на яку міститься посилання у п. 2.1. договору № 00-166676 не належить ОСОБА_1 . Після отримання судом цих відомостей представник позивача не заявив інших клопотань про витребування доказів, в той час як суд не може збирати докази з власної ініціативи.

4.4. Підводячи підсумок суд зазначає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Підстав для застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах суд не вбачає, оскільки позовні вимоги виявилися необґрунтованими по суті.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 17.10.2023 про сплату судового збору в сумі 2684грн. Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

5.2. Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відзиві представник відповідачки просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

У письмових поясненнях від 12.02.2024 представниця позивача заперечувала проти стягнення вказаних витрат.

Згідно з розділом 4 договору про надання правничої допомоги, укладеним між адвокатом Березенко Є.А. та відповідачкою ОСОБА_1 05.12.2023, розмір гонорару визначається адвокатом за погодженням із замовником. За прийняття доручення до виконання замовник виплачує суму гонорару, що зазначена у Додатковій угоді до договору.

Згідно з додатком до вищевказаного договору сума винагороди за надання професійної правничої допомоги у справі № 707/3496/23 до прийняття рішення судом першої інстанції складає 10000 грн.

Відповідно до квитанції № 981838 від 06.12.2023 адвокат отримав від відповідачки вказану суму грошей у розмірі 10000 грн.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 137 ЦПК України встановлює імперативну вимогу стосовно того, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 в аспекті неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, вказано, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Разом з тим, у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду не вказано про те, що є допустимою повна відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. На думку суду, хоча такий опис і може бути не деталізованим надмірно, проте його наявність все одно є обов`язковою, навіть у випадку встановлення фіксованого гонорару адвоката. Без такого опису абсолютно неможливо зрозуміти за які саме послуги чи роботи було сплачено гонорар, в той час як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належить відмовити у стягненні з позивача на користь відповідачки витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн., оскільки відповідачкою чи її представником взагалі не було надано будь-якого опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код в , місцезнаходження: Україна, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д. Б. Баронін