Справа № 510/1821/23
Провадження 2-с/510/3/24
У Х В А Л А

І МЕНЕМ У К Р А Ї Н И

15.02.24 р. м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Сорокін К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 25.12.2023 р. № 510/1821/23, -

В С Т А Н О В И В:

25.12.2023 р. за заявою АТ «ОДЕСАГАЗ» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу у сумі 2056 грн. 75 коп. та витрат з оплати судового збору в розмірі 268 грн. 40 коп..

Судовий наказ було отримано боржником 20.01.2024 р.

22.01.2024 р. боржник за судовим наказом ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про його скасування. В обґрунтування заяви про скасування судового наказу, заявниця зазначає, що порушене її законне волевиявлення, як споживача, на замовлення послуги, зверненням до надавача послуг, надаючи повну і безумовну відповідь оператору ГРС на його адресну пропозицію споживачу укласти договір, при цьому ОСОБА_1 посилається на вимоги ЗУ «Про житлово комунальні послуги», ЗУ «Про ринок природного газу», Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498, ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 203, 627, 633, 634, 641, 642 ЦК України та КУ. Заявниця зазначає, що вона, як споживач, не зверталась до оператора ГРС, а тому Типовий договір НКРЕКП між споживачем та оператором ГРС не є укладеним, адже споживач керується Типовим договором КМУ, який є діючим між споживачем та АТ «ОДЕСАГАЗ» і споживачем не розривався. ЗУ «Про ринок газу», ЗУ «Про НКРЕКП» обов`язок споживача укладати договір розподілу або інший не встановлено. За відсутності особистого волевиявлення споживача та його згоди на нову послугу монополіста оператора ГРС, обмежено право споживача, що є неприпустимим у соціальній і правовій державі та є дискримінацією та деривацією. Заявниця вказує, що її право як споживача конкретизувати (п. 4 ст. 179 ГКУ) умови договору обмежено НКРЕКП і оператором ГРС, чим порушуються права споживача за п .4 ч. 1 ст. 4, п. 4 ст. 19, п. 2 ч. 1 ст. 21, п. 3 ч. 11 ст. 21, п. 5 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню, а судовий наказ скасуванню, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2023 р.. Ренійським районним судом Одеської області видано судовий наказ у справі № 1821/23 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу у сумі 2056 грн. 75 коп. та витрат з оплати судового збору в розмірі 268 грн. 40 коп. Судовий наказ було отримано боржником 20.01.2024 р.

П.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п.9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оцінивши викладені заявником обставини, вивчивши матеріали справи наказного провадження за заявою АТ «ОДЕСАГАЗ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу у сумі 2056 грн. 75 коп. та витрат з оплати судового збору в розмірі 268 грн. 40 коп., суд приходить до висновку, що вимоги стягувача, з урахуванням обставин, зазначених боржником, повинні розглядатися у позовному провадженні, оскільки вони підлягають доказуванню, і на підставі ч.3 ст.171 ЦПК України, судовий наказ від 25.12.2023 р., що виданий за заявою АТ «ОДЕСАГАЗ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказані послуги, підлягає скасуванню, оскільки між стягувачем та боржником виник спір про право.

Одночасно суд роз`яснює, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 127, 170, 171, 258-261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Скасувати судовий наказ № 510/1821/23 виданий Ренійським районним судом Одеської області 25.12.2023 р. за заявою АТ «ОДЕСАГАЗ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОДЕСАГАЗ» заборгованості за послуги з розподілу природного газу у сумі 2056 грн. 75 коп. та витрат з оплати судового збору в розмірі 268 грн. 40 коп..

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Сорокін