УХВАЛА

07 березня 2024 року

місто Київ

справа № 752/5765/23

провадження № 61-2936ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сердюка В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа - Національний банк України, про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії і договором кредиту та

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс банк») пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії від 28 лютого 2008 року № 030.29-50/352-С за період

з 25 березня 2022 року до 24 березня 2023 року (включно) у розмірі 3 504 000,00 грн та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором кредиту від 10 жовтня 2008 року № 700/744019-КV за період з 25 березня

2022 року до 24 березня 2023 року (включно) у розмірі 525 600,00 доларів США.

Вказував, що між ним та Aкціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є AT «Сенс Банк», укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії від 28 лютого 2008 року № 030.29-50/352-С за умовами якого банк зобов`язався видати йому кредит у розмірі 500 000,00 грн, та договір кредиту від 10 жовтня 2008 року № 7 00/744019-KV за умовами якого банк зобов`язався видати йому кредит у розмірі 60 000,00 дол. США.

Після укладення кредитних договорів ним було сплачено комісію за видачу кредитних коштів, тобто сплачено повну вартість фінансових послуг, проте у подальшому банком не було видано усієї суми кредитних коштів. Залишок невиданих кредитних коштів становив 320 000,00 грн за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 28 лютого 2008 року

№ 030.29- 50/352-С та 48 000,00 дол. США за договором кредиту

від 10 жовтня 2008 року № 700/744019- KV.

Вважав, що у банку перед ним є заборгованість за кредитними договорами в розмірі невиданих кредитних коштів, на яку ним нараховано штрафні санкції.

16 червня 2023 року рішенням Голосіївського районного суду міста Києва в задоволенні позову відмовлено.

30 січня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року залишено без змін.

28 лютого 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний Суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 30 січня 2024 року, в якій просить їх скасувати, справу направити на новий розгляд.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 11 травня

2016 року у справі № 6-37цс16, у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц, у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 703/1518/18, від 23 серпня 2023 року у справі № 564/282/16-ц, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 2 частини першої, пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому заявлено відвід; суд встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів, що є підставою для відкриття касаційного провадження за

пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 16 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 30 січня 2024 року.

Витребувати із Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу № 752/5765/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа - Національний банк України, про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії і договором кредиту.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Сердюк