ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа 766/4013/16

провадження 22ц/819/71/24

25 січня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя доповідач),

судді : Базіль Л.В. ,

Приходько Л.А.,

секретар судового засідання: Доброва К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2021 року, постановлене під головуванням судді Прохоренко В.В., у цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Херсонська державна нотаріальна контора про зміну черговості одержання права на спадкування,

встановив:

У травні 2016року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , третя особа: Друга Херсонська державна нотаріальна контора про зміну черговості одержання права на спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивача ОСОБА_4 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

09 березня 2016року він звернувся до Другої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Спадкоємцем померлої також є її чоловік ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після смерті дружини.

Позивач стверджував, що ОСОБА_3 постійно хворів і в силу своєї хвороби не міг доглядати за дружиною, а тому він з 2001року постійно опікувався сестрою, яка через хворобу та вік не могла доглядати себе самостійно, перебувала у безпорадному стані. Позивач матеріально забезпечував сестру, купував ліки, одяг та їжу. Під час перебування ОСОБА_4 на лікуванні в КЗ «Херсонська клінічна лікарня» він щомісяця приїздив до сестри, та тривалий час забезпечував її всім необхідним, постійно (щоденно) спілкувався по телефону, підтримував морально, допомагав у побуті, придбанні їжі та одягу, сплаті комунальних платежів за утримання житла. Після смерті сестри займався організацією її поховання.

За життя ОСОБА_4 мала онкологічне захворювання, з приводу чого у 2001році була прооперована, кошти на проведення операції надавалися позивачем. Після цього спадкодавець перенесла два інсульти. У 2014році він забезпечив лікування сестри та проведення операції на оці в «Міській клінічній лікарні №14 ім. Гірмаша» в м. Харкові.

Чоловік сестри ОСОБА_3 не міг забезпечити належний догляд дружини, оскільки сам лікувався в КЗ «Міська клінічна лікарня ім. Є.Є.Карабелеша» та перебував на обліку в Херсонському психоневрологічному диспансері з діагнозом «дисциркуляторна енцефалопатія 3 ступеню з легким підкорковим синдромом, помірно прогресуючим когнітивним дефіцитом на фоні церебрального атеросклерозу та інше».

У 2011році ОСОБА_3 лікувався від виразки у КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Карабелеша», забезпечення придбання ліків здійснювалося позивачем. Того ж року він забезпечив лікування ОСОБА_3 в Державній установі «Інститут невралгії, психіатрії та неврології Національної академії України» в м.Харкові.

Оскільки позивач тривалий час доглядав, як за спадкодавцем ОСОБА_4 , так і за її чоловіком ОСОБА_3 , то вважає, що має законні підстави для прийняття спадщини після смерті сестри нарівні з її чоловіком, тобто на зміну черговості одержання права на спадкування з другої черги на першу.

Пославшись на положення ст.ст.1261, 1259, 1267 ЦК України, позивач просив змінити черговість одержання ним права на спадкування, визнавши за ним право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_3 на спадщину, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_3 помер. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2020року до участі у справі в якості правонаступника померлого ОСОБА_3 залучено його племінницю ОСОБА_2 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2021року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи позивачем не було доведено належними доказами, зокрема, посмертним епікризом та медичними картами ОСОБА_4 , перебування спадкодавця у безпорадному стані, під час якого особа була неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, потребувала постійного догляду, допомоги та піклування, а також надання саме позивачем відповідної необхідної допомоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції від 18 листопада 2021року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що суд не з`ясував обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи.

На думку апелянта, суд безпідставно не прийняв до уваги долучені ним чеки на придбання лікарських препаратів для ОСОБА_4 ; оплату ним вартості проведених останній операцій та здійснення ним догляду за сестрою під час та після операційних втручань, подальшу оплату ним вартості витрат на поховання сестри. Не звернув суд уваги на факт його тривалого проживання разом з подружжям ОСОБА_6 та надання протягом цього часу нематеріальних послуг у вигляді догляду за хворими, ведення господарства, що було підтверджено показами свідків та довідкою ЖЕК №1 Суворовського району про сумісне проживання з подружжям у м.Херсоні.

Вважає, що рішення суду ухвалено на підставі вибірково взятих з матеріалів справи доказах, що свідчить про неповну та необ`єктивну оцінку наявних у справі доказів. Зазначив, що суд не зважив на те, що за життя його сестра хворіла рядом тяжких захворювань, серед яких, склероз, артеріальна гіпертензія, інсульт, у 2001році перенесла операцію по видаленню онкологічної пухлини, що з урахуванням її похилого віку потребувало сторонньої допомоги, яку позивач надавав спадкодавцеві.

Вказав, що постановлене у справі рішення є несправедливим, оскільки позбавляє позивача будь-якої компенсації його душевних, фізичних та матеріальних витрат, понесених у зв`язку із доглядом за сестрою та її чоловіком, в той час, як відповідач не приймала участі у житті спадкодавця, не надавала подружжю жодної допомоги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити скаргу. Пояснив, що протягом тривалого часу здійснював догляд за ОСОБА_4 , яка у зв`язку із хворобливим станом потребувала сторонньої допомоги, забезпечував її матеріально та придбавав необхідні медичні препарати для лікування. Не рідше ніж один раз у квартал приїзжав до м.Херсона, зупинявся у квартирі подружжя ОСОБА_6 , яким надавав необхідну допомогу. За життя ОСОБА_4 не була визнана особою з інвалідністю, одержувала пенсію за віком, якої не вистачало для придбання ліків та оплати вартості лікування.

Відповідач ОСОБА_2 та її адвокат Бикова О.В. до суду не з`явилися, причини неявки не повідомили. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені у відповідності до вимог статті 128 ч.6 ЦПК України.

Згідно статті 372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивача - ОСОБА_4 ,

що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія НОМЕР_1 ), виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 13 лютого 2016 року (т.1 а.с.10).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно. Спадкодавець за життя заповіт не випадок своєї смерті не складала.

Позивач ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся до Другої Херсонської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини (т.1 а.с.14).

На час смерті ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 та проживала у належній подружжю квартирі АДРЕСА_2 (т.1 а.с.11).

Згідно з довідками ЖЕД ТОВ «Наш дім» від 19 червня 2003року, ЖЕК №1 Суворовського району м. Херсона від 27 серпня 2009року №5228, від 15 листопада 2014року №316, склад сім`ї ОСОБА_6 становив дві особи (т.1 а.с.217-219).

З довідок Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 26 травня 2021року №71983/2021 встановлено, що ОСОБА_4 з березня 2011року по лютий 2016року, а її чоловік ОСОБА_3 з березня 2014року по лютий 2019року отримували пенсію за віком (т.2 а.с.176-178).

За даними медичної карти стаціонарного хворого №6727 від 25 червня 2013року КЗОЗ «ХМКЛ №14 ім. Л.Л.Гиршмана» м. Харків, ОСОБА_4 перебувала на лікуванні з 25 по 26 червня 2013року, діагноз клінічний: зріла катаракта правого ока. Згідно виписки з історії хвороби №6727 видатковий матеріал для лікування був придбаний пацієнтом за власний рахунок (т.1 а.с.76, 101, 131-142).

Згідно медичної карти №01019, 29 січня 2016року ОСОБА_4 була доставлена в Інсультний центр КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є.Карабелеша», клінічний діагноз: церебральний атеросклероз, ішемічний інсульт в БПЗМА. Посмертний епікриз: церебральний атеросклероз III стадії, симптоматична артеріальна гіпертензія III стадії, дисциркуляторна атеросклеротична енцефалопатія III стадії, ішемічний інсульт.

Позивач ОСОБА_1 постійно проживав та проживає в м.Південному Харківського району Харківської області, що позивачем не заперечувалося в ході розгляду справи.

Згідно довідки ЖЕК №1 Суворовського району м. Херсона від 26 квітня 2016року №804, ОСОБА_1 проживав в квартирі подружжя ОСОБА_6 разом з сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по день смерті останньої; вели спільне господарство (т.1 а.с.13).

Згідно довідки гандбольного клубу «Панацея» (м.Харків) від 04 серпня 2016року ОСОБА_1 протягом тривалого часу з 2001року по 2015рік неодноразово придбавав лікарські засоби для лікування неврологічних, серцево-судинних та урологічних хвороб в аптечній мережі ГК «Панацея» (т.1 а.с.77).

16 лютого 2016року ОСОБА_1 у зв`язку із смертю ОСОБА_4 було придбано товари для поховання на загальну суму 15 405,00грн. (т.1 а.с. 105, 106).

На аркушах справи 191-205, т.1 містяться копії розрахункових книжок та копії квитанцій про оплату ОСОБА_3 протягом 2014-2016р. комунальних послуг по утриманню житла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (т.2 а.с.62).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - дня смерті спадкодавця (частина друга статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За статтею 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Предметом позову у цій справі є зміна черговості одержання права на спадкування, що є винятком із загального правила черговості та встановлення іншого, ніж передбачено законом, порядку закликання до спадкування спадкоємців за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Отже, спадкоємець за законом наступних черг має право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, які мають право на спадкування, за умови, що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, лише за рішенням суду.

Під безпорадним необхідно розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Тобто безпорадність пов`язана саме із станом здоров`я спадкодавця.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність таких юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Згідно із статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звернувшись із позовом про зміну черговості одержання права на спадкування після померлої ОСОБА_4 , ОСОБА_1 обґрунтовував позовні вимоги наданням ним допомоги спадкодавцю, яка в силу хвороби перебувала у безпорадному стані, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, який надавався саме позивачем, а не чоловіком померлої - ОСОБА_3 , який в силу хворобливого стану не міг створити належні умови та надати необхідне матеріальне забезпечення своїй дружині.

Дослідивши зібранні у справі докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність наявності у спадкодавця ОСОБА_4 за життя тривалого безпорадного стану, під час якого особа неспроможна була самостійно забезпечувати свої потреби, а також надання позивачем спадкодавцеві тривалої матеріальної та нематеріальної допомоги, обумовленої безпорадним станом останньої.

Так, наявність у ОСОБА_4 хронічних захворювань на час смерті не може безумовно свідчити про те, що вона протягом тривалого часу перебувала у безпорадному стані. Записи у медичних документах, наданих позивачем, також не підтверджують перебування особи у безпорадному стані. В ході розгляду справи сторонами не заперечувалося, що у 2001році ОСОБА_4 мала онкологічне захворювання, з приводу чого була прооперована. Подальші медичні документи не містять даних щодо наявності зазначеного захворювання у особи та проходження нею з цього приводу лікування.

Наявні в матеріалах справи чисельні чеки на придбання лікарських препаратів (т.1 а.с.62-75а, 89-100) не підтверджують їх придбання саме позивачем та за його власний кошт в інтересах сестри. З цих же підстав суд критично оцінює довідку ГК «Панацея» від 04 серпня 2016року про придбання ліків ОСОБА_1 протягом 2001-2015років.

Отже, факт надання позивачем матеріальної допомоги спадкодавцю не підтверджений належними та допустимими доказами та доводився перед судом лише показами ОСОБА_1 та показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яким відомо про це зі слів позивача.

В межах розгляду цієї справи суд визнає неприйнятною інформацію, викладену у довідці ЖЕК №1 Суворовського району м. Херсона від 26 квітня 2016року №804 про те, що позивач проживав в квартирі подружжя ОСОБА_6 разом з сестрою ОСОБА_4 , по день смерті останньої та вів спільне господарство, оскільки ця інформація суперечить іншим доказам у справі, зокрема, іншим довідкам того ж ЖЕК про те, що в квартирі мешкало подружжя у складі сім`ї з двох осіб; не зазначено період часу проживання позивача з сестрою, тощо. Також ця інформація суперечить поясненням самого позивача про його постійне місце проживання в Харківській області та відвідування сестри не менш ніж раз у квартал.

Опитані в ході розгляду справи свідки, як зі сторони позивача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , так і зі сторони відповідача ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтвердили, що між ОСОБА_1 та його сестрою ОСОБА_4 дійсно були нормальні родинні відносини. Позивач піклувався про сестру, організовував закупівлю необхідних ліків, інших речей, відвідував ОСОБА_4 за місцем її проживання у м.Херсоні та допомагав по господарству, організовував її лікування у медичних закладах. Після смерті сестри організував її поховання.

Однак проявлена позивачем звичайна турбота відносно своєї сестри не може бути визнана правовою підставою для зміни черговості спадкування за законом та не надає йому права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, у зв`язку із недоведеністю відповідними засобами доказування наявності вказаних у статті 1259 ЦК України юридичних фактів у їх сукупності.

З огляду на викладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2021року - без змін.

Керуючись ст.367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередно до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 30 січня 2024року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько