22.01.2024 Справа № 940/1483/23
Провадження по справі № 2/940/86/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.

з участю адвокатів: Порхун О.П., Столярчука В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 12.09.2018 року, укладений між ним та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Тетіївської районної державної нотаріальної контори Васалатьєвою О.А., зареєстрований в реєстрі за № 2-1089.

В підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявив відвід головуючій у справі судді Косович Т.П. в зв`язку з тим, що вона має родинні стосунки з позивачем у справі, який до того ж є її хрещеним батьком, що викликає сумнів в її неупередженості та об`єктивності щодо розгляду даної справи.

Представник відповідача адвокат Столярчук В.М. заявлений відвід покладає на розсуд суду.

Представник позивача адвокат Порхун О.П.проти заявленого відводу заперечила.

Розглянувши подану заяву про відвід судді Косович Т.П. та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначенні підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

ОСОБА_2 в своїй заяві про відвід судді вказує на те, що суддя Косович Т.П. не може бути безсторонньою та неупередженою при розгляді даної справи, оскільки має родинні стосунки з позивачем ОСОБА_1 , який до того ж є її хрещеним батьком.

Проте, суд з таким твердженням повністю не погоджується, оскільки позивач ОСОБА_1 не являється хрещеним батьком судді Косович Т.П., остання визнає лише той факт, що позивач мав родинні стосунки з її сім`єю.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов?язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Тому з метою недопущення виникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді справи, суд вважає за доцільне заявлений відвід задовольнити, а справу передати до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 41 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40,41, 258 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про відвід головуючої судді Косович Тетяни Петрівни в цивільній справі № 940/1483/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу - задоволити.

Справу передати до канцелярії Тетіївського районного суду Київської області для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 41 ч. 1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П.Косович