Провадження № 2-др/712/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2024 позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 грн.

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.01.2024, заяву передано на розгляд судді Стеценко О.С.

З 23.01.2024 по 26.01.2024 суддя знаходилась на лікарняному.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

У обґрунтування свого клопотання про поновлення строку позивач посилається на те, що позивачу про ухвалене рішення у справі стало відомо 19.01.2024, тому п`ятиденний строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення закінчується 24.01.2024.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи 17.01.2024 судом ухвалено рішення, яким позов задоволено частково. Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачем у позовній заяві зазначено попередній розрахунок понесених витрат на правничу допомогу у сумі 9000 грн.

Отже, позивач повинен був подати заяву про ухвалення додаткового рішення до 22.01.2024 включно.

Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.01.2024, дата доставки до електронного суду 24.01.2024.

Отже, позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення з порушенням строку звернення.

Позивач зазначає, що у нього строк на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення почався з дати отримання рішення у справі, з чим не погоджується суд.

Так, конструкція ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлює п`ятиденний строк після ухвалення рішення, а не після його отримання стороною у справі.

Також суд зазначає, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22 жовтня 1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27 лютого 1980 року).

Як зазначено вище, позивач пропустив строк на звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення.

У пунктах 93-96 ВП ВС у постанові від 19.01.2023 у справі № № 140/1770/19 зазначила, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників … судочинства та своєчасного виконання ними передбачених … певних процесуальних дій. Інститут строків … сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників … процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Суд вважає, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу про поважність причини пропуску строку на звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Позивач зазначає про те, що рішення суду він отримав 19.01.2024. Останнім днем на подання відповідної заяви є 22.01.2024, а тому позивач мав можливість вчасно звернутися з заявою про ухвалення додаткового рішення. Позивачем не наведено жодної поважної причини, за якої він не міг подати відповідну заяву протягом терміну з 19.01.2024 по 22.01.2024 включно.

Отримання позивачем рішення лише 19.01.2024 не може вважатися поважною, об`єктивною і непереборною причиною несвоєчасного звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

За таких обставин, підстав для поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового строку не вбачається.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 14, 43, 127, 141, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя О.С. Стеценко