26.04.2024 Єдиний унікальний номер 205/1383/24
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1383/24
Номер провадження 2/205/1857/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Зибалової П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/1383/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
07.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що зареєстрували шлюб з відповідачем 30.08.2003 року. Шлюб зареєстровано Маріупольським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №603. Від спільного подружнього життя мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після укладення шлюбу подружжя постійно проживало у місті Маріуполі, працювали та виховували дітей.
У зв*язку з настанням воєнних подій та постійних обстрілів військовими формуваннями російської федерації території міста Маріуполя Донецької області, в березні 2022 року вимушені були виїхати з окупованого міста.
Через постійні сімейні сварки на побутовому підґрунті, вимушений був переїхати до окремого житла. Відтак, з квітня 2022 року фактично разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства вважає відсутність спільних інтересів та різні погляди на майбутнє. Шлюб наразі є формальним, а його збереження суперечить особистим інтересам кожного. Надання строку для примирення є недоцільним та не виправить становище. Майновий спір відсутній. Спір щодо порядку утримання та місця проживання неповнолітніх дітей відсутній. Діти проживають разом з відповідачкою. Надає постійно грошові кошти на їх утримання. Рішенням Орджонікідзевского районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.10.2014 року було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2014 року і до повноліття дітей.
У зв*язку з викладеним просить розірвати шлюб.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
27.02.2024 року та 25.03.2024 року на адресу суду надійшли заяви від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Звонарьова В.В. про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Позов підтримує та просить задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.08.2003 року. Шлюб зареєстровано Маріупольським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №603. Від спільного подружнього життя мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з квітня 2022 року по причині відсутності взаєморозуміння. Проживають окремо. Майновий спір відсутній. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою, а також для повного та всебічного з`ясовування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність дитини та інші обставини життя подружжя, судом було вжито заходів до примирення подружжя.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.
Приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, на цей час разом не мешкає, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, спору стосовно спільно нажитого майна зараз немає, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати.
Згідно положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача, а отже з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 968.96 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30.08.2003 року Маріупольським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №603.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 судові витрати у розмірі 968,96 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко