ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року

м. Черкаси

Справа № 705/5243/23
Провадження № 22-ц/821/241/24
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Сіренко Ю.В., Фетісова Т.Л.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Кецкало Валерій Васильович

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Адвокат Кецкало В.В., який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , подав до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розпаду сім`ї залишився проживати з позивачем та перебуває на її утриманні. Зазначає, що позивачу матеріально важко самій утримувати дитину, батько в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні з даним позовом до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2023 до досягнення ним повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду мотивоване тим, що при викладених вище обставинах, у зв`язку з тим, що відповідач як батько також зобов`язаний утримувати сина, який є малолітнім, враховуючи прожитковий мінімум для нього, обов`язок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вважає, що позовні вимоги з приводу їх стягнення та розміру знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У грудні 2023 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду 1 інстанції та відмовити у задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що позивачка з 2017 року перебуває за межами України (наскільки йому відомо в Ізраїлі, змінила громадянство України на громадянство Ізраїлю). Вказує, що син не перебуває на утриманні позивачки, дитина проживає в місті Умані або ж разом з тіткою, або ж з бабусею (його мамою), навчається у школі №7 міста Умані. Кошти на утримання дитини він надає добровільно, перераховуючи необхідні кошти на картку сина в Приватбанку.

Стверджує, що в рішенні суду 1 інстанції зазначена недостовірна інформація, так бувша дружина і його син ніколи не проживали в селі Максимівка Уманського району, не могли бути там зареєстровані, оскільки він не давав такої згоди, а окрім того матір дитини перебувала і перебуває за межами України.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У січні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Кецкало Валерій Васильович подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, судове рішення залишити без змін.

Вказує, що у справі, що переглядається, суд 1 інстанції з урахуванням принципу рівності відповідальності обох батьків за утримання дитини, установивши обставини, які підлягають з`ясуванню при визначені розміру аліментів, зокрема, матеріальне та сімейне становище платника аліментів, дійшов правильного висновку про визначення розміру аліментів на одну дитину у розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку.

Стверджує, що надання відповідачем утримання в добровільному порядку не впливає на під ставність заявленого позову, оскільки надання матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Тоді як сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Звертає увагу про наявність у справі доказів, якими підтверджено, що дитина разом з матір`ю зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про місце проживання дитини разом з батьком відсутні.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

12 грудня 2023 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Сіренко Ю.В., Фетісова Т.Л.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 січня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.05.2018.

У вказаному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 10.02.2010, відповідно до якого, відповідач ОСОБА_2 є його батьком.

Після фактичного розпаду сім`ї син залишився проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та на даний час знаходиться на його утриманні, що підтверджується Витягом №113/25-06 про зареєстрованих у житловому будинку осіб.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ст.182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 СК України.

Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обов`язків щодо дітей. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Згідност. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.05.2018.

У вказаному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 10.02.2010, відповідно до якого, відповідач ОСОБА_2 є його батьком.

Після фактичного розпаду сім`ї син залишився проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та на даний час знаходиться на його утриманні, що підтверджується Витягом №113/25-06 про зареєстрованих у житловому будинку осіб.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що при викладених вище обставинах, у зв`язку з тим, що відповідач як батько також зобов`язаний утримувати сина, який є малолітнім, враховуючи прожитковий мінімум для нього, обов`язок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, позовні вимоги з приводу їх стягнення та розміру знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги як на підставу відмови у задоволення позову, а саме те, що кошти на утримання відповідач надає добровільно, позивачка подала позов з метою зведення особистих рахунків та власного забезпечення, є помилковими. Оскільки, за змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги на утримання дитини апелянт не навів. За таких обставин ОСОБА_4 зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 14 лютого 2024 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова