КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/2093/22 Головуючий у І інстанції - Котвицький В.Л.
апеляційне провадження №22-ц/824/5371/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Писаної Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

установив:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до розгляду цивільної справи №686/20099/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсною розписки, оскільки від наслідків розгляду справи за вказаним позовом, де спір виник з приводу недійсності розписки, залежить прийняття рішення у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року зупинене провадження у даній справі до вирішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області цивільної справи №686/20099/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсною розписки.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, вказує, що суд помилково дійшов висновку про зупинення провадження у справі та просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилався на те, що суд першої інстанції передчасно зробив висновок про зупинення провадження у даній справі, оскільки сторона відповідача вчиняла дії та продовжує вчиняти, які спрямовані на не досягнення істини у цивільній справі, а спрямовані виключно на затягування розгляду справи, що є нічим іншим як зловживання процесуальними правами.

Вказує, що ОСОБА_2 свідомо порушувала всі процесуальні строки у даній справі і мала всі можливості подати зустрічний позов, але не зробила цього.

Дарницький районний суд м. Києва вислухав пояснення сторін, допитав свідків, фактично дослідив матеріали справи і мав би виходити до нарадчої кімнати, а тому зупинення провадження на цій стадії розгляду справи містить ознаки порушення прав самого позивача - на своєчасний, об`єктивний та повний розгляд справи та прийняття рішення в межах визначених законом строків.

Отже, сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до ухвалення рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи Хмельницьким міськрайонним судом, Дарницький районний суд м. Києва у даній справі має достатньо правових підстав для її розгляду та вирішенню по суті.

Просив суд, скасувати ухвалуДарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року про зупинення провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, виходив з того, що взаємозв`язок предметів розгляду цієї справи зі справою, що розглядається Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області полягає у тому, що в тій справі встановлюється факт недійсності розписки від 13 лютого 2021 року, стягнення заборгованості за якою є предметом розгляду у цій справі та у випадку визнання судом її недійсною, відпадуть підстави для задоволення позовних вимог.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до цієї ж норми, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на зазначене, для вирішення питання про зупинення провадження у справісуд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи за наявності доказової бази та встановлених на підставі цих доказів фактичних обставин.

Визнаючи наявність підстав, передбачених ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі №6-1957цс16 та Верховним Судом у постанові від 10 березня 2021 року у справі №207/413/18 та в постанові від 16 червня 2021 року у справі №686/26138/18.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до затягування розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року (провадження №61-19434св18).

Зупиняючи провадження у справі, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволять встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає виключно у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі.

Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи, і такі обставини не можуть бути встановлені у даній справі.

При цьому треба враховувати також й право кожної особи на справедливий і публічний розгляд.

Суд першої інстанції, зупинив провадження у даній справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, проте сам факт існування іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зупинення провадження у справі до завершення розгляду справи Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області призведе до порушення прав іншої сторони та зловживання правами протилежної.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки, підготовче судове засідання у справі №753/2093/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою Дарницьким районним судом м. Києва було закрите і справа призначена до розгляду по суті, таким чином, судом першої інстанції зібрані у справі усі необхідні докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, то хибним є висновок суду першої інстанції про неможливість прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.7,30,367,369,374,379,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою до вирішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області цивільної справи № 686/20099/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсною розписки скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Дарницького районного суду м. Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба

Т.О. Писана