Справа № 136/2141/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2024 р. м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 06.12.2023 по справі №136/2141/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пенсійний фонд України у Львівській області про встановлення факту належності трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 на адресу Липовецького районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 06.12.2023 по справі №136/2141/23.

Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами.

03.10.2023 вона, ОСОБА_1 , звернулась до Пенсійного фонду України про оформлення пенсійного забезпечення за віком. При розгляді її заяви про пенсійне забезпечення 10.10.2023 вона отримала відмову в призначенні пенсії на підставі того, що в трудовій книжці, яка їй належить, на титульній сторінці дата народження та місяць народження власника дописана і не завірена належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Допущена помилка не дає можливості зарахувати трудовий стаж. В подальшому, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Рішенням суду від 06.12.2023 було задоволено заяву про встановлення юридичного факту про те, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана 15 липня 1982 року на ім`я ОСОБА_1 , дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10.01.2024 вона, ОСОБА_1 отримала рішення по справі. 11.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду про призначення їй пенсійного забезпечення за вислугу років. Пенсійний фонд України у Вінницькій області призначив ОСОБА_1 пенсію з 11.01.2024. Однак, з датою призначення їй пенсійного забезпечення вона не згодна, так як вона звернулася до Пенсійного фонду 03.10.2023 і згідно п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб для оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і поданих додаткових документів, передбачених законодавством. Тому заявник вважає, що Пенсійний фонд України в Вінницькій області повинен призначити пенсійне забезпечення з моменту звернення, тобто з 03.10.2023. Враховуючи вищевикладене, заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить суд роз`яснити їй, ОСОБА_1 , з якого числа повинно бути призначено їй пенсійне забезпечення.

Дослідивши подану до суду заяву, судом ухвалено здійснити її розгляд одноособово без виклику сторін по справі у судове засідання.

Відповідно до ч.3 ст.271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Згідно ч. 13 ст.7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За наслідком розгляду поданої заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Пунктом 21 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 18.12.2009р. № 14 передбачено, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Роз`ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Так, судом встановлено, що в провадженні Липовецького районного суду Вінницької області на розгляді в порядку окремого провадження перебувала справа №136/2141/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пенсійний фонд України у Львівській області про встановлення факту належності трудової книжки, в якій заявник просила суд:

- встановити юридичний факт про те, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана 15 липня 1982 року на ім`я ОСОБА_1 , дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається, за наслідком розгляду вказаної заяви, Липовецьким районним судом Вінницької області 06.12.2023 ухвалено рішення, яким заяву задоволено та встановлено вищевказаний юридичний факт.

На підставі вищевикладеного вбачається, що резолютивну частину рішення викладено в повній відповідності до заявлених вимог у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, вона є зрозумілою, доступною для сприйняття, містить вичерпні, чіткі та такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог, відомості про особу стосовно якої заявлено факт, її дату народження, назви відповідних документів, за наслідком чого суд вважає, що резолютивна частина рішення суду не припускає кілька варіантів його тлумачення та стосується саме встановленого судом факту, заявленого заявником.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (ч. 4 ст. 271 ЦПК України).

Крім того слід враховувати, що у відповідності до ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки має на меті не роз`яснення судового рішення, а не згоду з рішенням органу Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо дати признання пенсії за віком. Вказане питання не входить до компетенції суду загальної юрисдикції та може бути вирішене в порядку адміністративного судочинства, а тому для вирішення вказаного питання заявнику потрібно звернутись до відповідного адміністративного суду.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 06.12.2023 по справі №136/2141/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пенсійний фонд України у Львівській області про встановлення факту належності трудової книжки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. Д. Іванець