Справа № 148/210/24
Провадження № 2-н/148/17/24
У Х В А ЛА

про відмову у видачі судового наказу

30 січня 2024 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В:

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь щомісячно на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про відмову у видачі наказу, з огляду на таке.

Положеннями ст. 162 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Із матеріалів заяви вбачається, що боржник та заявниця зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана адреса відноситься до територіальної юрисдикції Лозівського міськрайонного суду Харківської області, станом на січень місяць 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області здійснює свою діяльність на загальних підставах. Також суд зазначає, що посилання заявниці на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання, якої є АДРЕСА_2 , також не дає підстав для звернення до Тульчнського районного суду Вінницької області, оскільки зазначений населений пункт не відноситься до територіальної юрисдикції даного суду.

Згідно п. 3-1 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022"Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

В свою чергу Рада суддів України визначилася щодо роботи судів після ліквідації та укрупнення районів, зокрема у листі від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих, адресованому головам місцевих та апеляційних загальних судів, зазначила, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

З огляду на зазначене та враховуючи, що фактична адреса проживання заявниці, до 19.07.2020 року (дата набрання чинності Постановою ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» №807-IX) територіально відносилось до юрисдикції Немирівського районного суду Вінницької області, тому судом не вбачається законних підстав для видачі судового наказу Тульчинським районним судом Вінницької області.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи, що справа не підсудна Тульчинському районному суду Вінницької області, суддя вважає необхідним, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О.О. Дамчук