Номер провадження: 22-з/813/276/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/11018/23

Номер провадження: 22-з/813/276/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідачі - 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 , 3) ОСОБА_4 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку заяву адвоката Колеснікова Івана Леонідовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про вирішення питання щодо судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно на свою користь з відповідачів: 1) відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, у розмірі - 83 936,00 грн.; - моральну шкоду у розмірі - 20 000,00 грн.. Також позивач просить стягнути понесені та підтверджені документально судові витрати у сумі - 20 067,60 грн., а саме - 3 757,60 грн. - оплата судового збору: - 110 грн. - за доставку вимоги про оплату відповідачам; - 16 200,00 грн. - оплата витрат за надання правової допомоги.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2023 року задоволено частково вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі - 37 968,35 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі - 18 984,18 грн..

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі - 18 984,18 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі - 1 878,80 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі - 939,40 грн..

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі - 939,40 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, у сумі - 12 155 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, у сумі - 6 077,50 грн..

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, у сумі - 6 077,50 грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено..

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.05.2024 року залишено без задоволення апеляційну скаргу адвоката Алєксєєнка Олександра Васильовича, який діє в своїх інтересах та від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2023 року залишено без змін

Адвокат Колесніков Іван Леонідович, діючий від імені ОСОБА_1 , у заяві просить винести додаткову постанову, якою стягнути за клопотанням від 23.04.2024 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу, понесені підчас апеляційного перегляду справи, у розмірі - 7 000 грн.. У вказаній заяві представник позивача зазначає, що при ухвалені постанови апеляційним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За правилами, передбаченими ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому ж самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час ти місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із клопотанням про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду клопотання про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частин третьої, четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Адвокат Колесніков Іван Леонідович, діючий від імені ОСОБА_1 , в клопотанні від 23.04.2024 року просить стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу в апеляційному суді у розмірі - 7 000 грн..

Адвокат Колесніков Іван Леонідович, діючий від імені ОСОБА_1 , обґрунтовує свою заяву тим, що при подані клопотання про стягнення витрат на правову допомогу надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано: - Договір про надання правової допомоги 268/24 від 18.01.2024 р.(а. с. 229-230); - Додаток № 1 до договору 268/24 від 18.01.2024 р (а. с. 131); - Додаткова угода № 268/24 до Договору про надання правової допомоги від 06.02.2024. (а. с. 228); - Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) № 268/24 від 18.01.2024 р (а. с. 133) ; - Копія додатку до акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) № 268/24 від 18.01.2024 р. (а. с. 237); - докази про направлення заяви представника учасникам справи (а. с. 238).

Відповідно до договору про надання правової допомоги 268/24 від 18.01.2024 р. (п. 2.3 Обов`язки клієнта), клієнт зобов`язаний сплатити гонорар Адвокату в розмірі та у строк окремо погоджені між ними у відповідному додатку до цього договору (а. с. 229 зворотна сторона).

У Додатку № 1 до договору 268/24 про надання правничої допомоги від 18.01.2024 р. зазначено, що сума договору складає - 200 грн.. Клієнт зобов`язаний також здійснювати оплату фактичних витрат для виконання Договору, зокрема, таких: витрати на відрядження за межі населеного пункту (м. Одеса), розташоване робоче місце Адвоката, добові в розмірі визначеному відповідно до чинного законодавства України, проживання під час відрядження, транспортні витрати (витрати Адвоката пов`язані із проїздом з міста Одеси в будь-який інший населений пункт і в зворотному напрямку), оплату послуг перекладача, нотаріальних послуг, експертиз, оплата роботи фахівців та інших осіб, які залучаються Адвокатом, оплата копіювальних, друкарських та інших технічних робіт, міжміських та міжнародних телефонних розмов, витрати на мобільний зв`язок, витрати на поштовий зв`язок, сплата судового збору, інших сум, які були та/або мають бути сплачені Адвокатом від імені і в інтересах Клієнта, а також всі інші Фактичні витрати пов`язані з виконанням цього Договору підлягають оплаті Адвокату. Клієнт вправі вимагати подання Адвокатом документів, що підтверджують розмір цих витрат та їх зв`язок з виконанням Договору. Оплата фактичних витрат здійснюється після надання адвокатом відповідного звіту з документальними підтвердженнями.

Відповідно до додаткової угоди № 268/24 до Договору про надання правової допомоги від 06.02.202 р. Клієнт сплачує адвокату грошові кошти у розмірі - 7 000 грн. не пізніше дня проголошення судом апеляційної інстанції судового рішення по справі щодо відшкодування шкоди, завданої залиття квартири (а. с. 228)

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступних підстав.

Частиною першою ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не надійшли. З клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу був ознайомлений ОСОБА_3 25.04.2024 року (а. с. 222 зворотна сторона, 238а).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19 вказано, що: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18. При цьому, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В акті № 1 про приймання-передачу наданої правової допомоги, адвокатом визначено вартість послуг за період надання правової допомоги в апеляційному суді у розмірі - 6 000 грн.. Адвокатом відповідно до вказаного акту було надано такі послуги: - вибір правової позиції, підготовка апеляційної скарги та її подача до суду (6 годин) - 6 000 грн.. Відповідно до додаткової угоди до договору № 268/24 про надання правничої допомогисторони домовилися про внесення змін до п. 1 Додатку №; 1 до договору 268/24 про надання правничої допомоги від 18.01.2024 року та сума договору складає 7 000 грн. Адвокатом визначено вартість послуг за період надання правової допомоги в апеляційному суді визначено у розмірі - 7 000 грн..

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що між адвокатом Колесніковим І.Л та ОСОБА_1 було укладено договір, в якому визначено вартість надання послуг за надані юридичні послуги відповідно до Додаткової угоди № 2 до договору.

Матеріалами справи підтверджується обсяг надання адвокатом послуг, а саме: - клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та довідковий лист про ознайомлення від 01.02.2024р. (а. с. 202 - 203); -клопотання від 06.02.2024 р. (а. с. 106); - відзив адвоката Колеснікова І.В на апеляційну скаргу(а. с. 214-218); - клопотання від 23.04.2024 р. (а. с . 223 - 225).

Враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом послуг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та їх характер, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача коштів у сумі - 7 000 грн. як витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 270, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Заяву адвоката Колеснікова Івана Леонідовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про стягнення судових витрат - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 2 333 (дві тисячі триста тридцять три) грн. 33 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 2 333 (дві тисячі триста тридцять три) грн. 33 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 2 333 (дві тисячі триста тридцять три) грн. 33 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе