Справа № 214/5113/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Митрофанової К.І.

за участю заявниці ОСОБА_1

за участю представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, уточнивши яку, просить: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви зазначила наступне. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її рідний дядько (по лінії матері) ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області від 24 липня 2007 року, актовий запис 1273. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/8 частку нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 . Вона, ОСОБА_1 , являється власником 6/8 частин вищезазначеного житлового будинку на підставі договору довічного утримання, посвідченого Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою від 20 квітня 1999 року, підписаного її мамою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Просить суд звернути увагу на той факт, що заінтересованою особою являється ОСОБА_3 , який доводиться їй двоюрідним братом по лінії її матері. Факт того, що ОСОБА_3 являється її, ОСОБА_1 , двоюрідним братом підтверджується свідоцтвом про її народження (дівоче прізвище ОСОБА_6 ), де батьками зазначені відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а також свідоцтвом про народження її двоюрідного брата ОСОБА_3 , де батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно. Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Після смерті її дяді ОСОБА_4 , вона, ОСОБА_1 , звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М., щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану частку нерухомого майна, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що нею був пропущений строк у шість місяців, встановлений законом для подачі заяви і прийняття спадщини. Просить суд звернути увагу на той факт, що вона, ОСОБА_1 , на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , а також до дня смерті спадкодавця постійно мешкала разом з ним. Факт її, ОСОБА_1 , постійного проживання на час смерті її дяді ОСОБА_4 , може бути підтверджено показами заінтересованої особи ОСОБА_3 , та свідка ОСОБА_10 . Просить суд звернути увагу, що встановлення факту її постійного проживання на день смерті її дяді ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідна для подальшого звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Статтею 1217 ЦК України передбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України, внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить суд справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує, підтверджує всі обставини викладені в заяві, що судом розцінено як визнання заяви.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду показала, що вона сама проживає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 знає з 1980 року, ОСОБА_4 знає з 2005 року, вона їх сусідка. ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_1 з сестрою, ОСОБА_1 доглядала їх обох. ОСОБА_4 помер у 2007 році, ОСОБА_1 на той час проживала разом з ОСОБА_4 . ОСОБА_4 хворів, але міг самостійно пересуватися. Вона часто була у них вдома, та бачила, що ОСОБА_1 прала, готувала їжу.

Керуючись положеннями ст. 228 ч.2 ЦПК України, у судовому засіданні з урахуванням обставин справи, а саме визнання у відповідності до вимог ст. 206 ЦПК України, заінтересованою особою заяви, суд вважає за можливе не досліджувати докази наявні у справі.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення заяви, тому що визнання заяви заінтересованою особою, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені заявницею при зверненні нею до суду з вказаною заявою відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 228, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов