Справа № 490/5275/23
н/п 2-з/490/65/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

за участю секретаря Романової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, третіх осіб, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30.03.2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М., зареєстрованого в реєстрі за №1500 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 116286,49 грн.

Ухвалою судді від 14.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.10.2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

12.02.2024 року позивач надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М., на підставі якого державним виконавцем Центрального відділу ДВС у місті Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) відкрито виконавче провадження №57513589.

Розглянувши заяву, дослідивши надані заявником матеріали, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частинами 1 і 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового спору (позову, що забезпечується) є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивач вважає, що такий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства через порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та неправомірність вимог стягувача в частині заборгованості.

У зв`язку з цим, заявник звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, просив зупинити примусове стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса, обґрунтовуючи її можливістю передчасного стягнення грошових коштів на підставі оскаржуваного виконавчого документа.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вказане узгоджується і з положенням п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.08.2021 року у справі № 902/1264/20, захід забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку до вирішення спору по суті про відповідність/невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду. Крім того, Верховний Суд висловив позицію про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №1500 від 30.03.2015 року, виданим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М., на підставі якого державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження №57513589 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «Приватбанк»заборгованості у розмірі 116286,49 грн.

Керуючись ст. ст. 151, 152,153, 208 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення коштів на підставі виконавчого напису №1500, виданого 30.03.2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною,на підставі якого, 25.10.2018 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відкрито виконавче провадження №57513589 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «Приватбанк»заборгованості у розмірі 116 286,49 грн - до набрання рішенням законної сили.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити Центральному відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) для виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.П. Черенкова