Справа № 202/2448/24
Провадження № 2-н/202/175/2024
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2024 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуський О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника аліментів на утримання спільної дитини.

Вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Як визначено ст.181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них,з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.163ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи, або їх копії, що підтверджуються обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з доданих до заяви документів, заявником не надано належних та допустимих доказів того, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживає разом із заявником та знаходиться на його утриманні, що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина.

У наданій до заяві довідки № 1239- від 03.05.2022 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що збігається з адресою заявника. Разом з тим, у вказаній довідки як законний представник, що супроводжує дитину, зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 165,206 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Роз`яснити заявнику що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М.Мачуський