Справа № 587/2032/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2024 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Черних О.М.,
за участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом акціонерного товариства КБ «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гакаль Р.В. заявлені вимоги підтримав.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направивши заяву, в якій розгляд справи просила проводити без її участі, проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі, просила позов залишити без задоволення.
Фактичні обставини, встановлені судом.
06.10.2010 року ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій маються персональні дані ОСОБА_1 , будь-яких інших відомостей Анкета-заява не містить. Зокрема, не містить умов щодо видачі кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти), умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, пені та штрафів (а.с. 17).
В подальшому, 03.12.2019 року ОСОБА_1 ще підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій також вказані персональні дані ОСОБА_1 , будь-яких інших відомостей Анкета-заява не містить. Зокрема, не містить умов щодо видачі кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти), умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, пені та штрафів (а.с. 18-19).
Паспорт кредиту був підписаний ОСОБА_1 04.11.2019 року (а.с. 20-23).
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який відповідачкою не підписаний (а.с. 24).
У довідці АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказано, що ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н за яким було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття 30.04.2008, термін дії 04/12; № НОМЕР_2 , дата відкриття 08.09.2010, термін дії 04/12; № НОМЕР_3 , дата відкриття 01.12.2010, термін дії 08/14; № НОМЕР_4 , дата відкриття 12.09.2013, термін дії 12/16; № НОМЕР_5 , дата відкриття 12.09.2013, термін дії 09/17; № НОМЕР_6 , дата відкриття 11.07.2014, термін дії 01/18; № НОМЕР_7 , дата відкриття 11.07.2014, термін дії 01/18; № НОМЕР_8 , дата відкриття 06.02.2018, термін дії 12/21 (а.с. 16).
Крім того, з розрахунку заборгованості встановлено, що починаючи з 11.07.2014 року нарахування відсотків за користування кредиту банком проводилось за відсотковою ставкою у розмірі 27,6 %, з 01.09.2014 у розмірі 32,4 %, з 01.04.2015 у розмірі 42,00 %, з 01.09.2015 у розмірі 27,6 %, з 11.12.2015 у розмірі 32,4 %, з 03.04.2016 у розмірі 42,00 %.
З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 в період з 20.05.2008 по 01.06.2023, вбачається, що з 20.05.2008 року почали проводитись зняття готівки з картки, розрахунки за продукти і товари та періодично відбувалось погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 57-76).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Підставою позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у Анкетах-заявах позичальника від 06.10.2010 року та 03.12.2019 року процентна ставка, розмір та умови нарахування неустойки не зазначені.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, обґрунтовує їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості, а також довідки про умови кредитування, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, доказів на підтвердження того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку суду не надано.
Правила частини 1 статті 634 ЦК України до спірних відносин застосуванню не підлягають, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (11.07.2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (07.08.2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідачка мала на увазі, підписуючи Заяву про ознайомлення з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» та відкриття рахунку, та відповідно брала на себе зобов`язання зі сплати відсотків в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.
А тому підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом у заявленому розмірі відсутні.
Щодо вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту суд зазначає наступне.
За умовами договору відповідачка взяла на себе зобов`язання повернути фактично отриману нею суму кредитних коштів.
За змістом частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Тобто, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Проте, як встановлено з наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 11.07.2014 року по 17.07.2023 року, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору в частині процентної ставки, позивачем АТ КБ «Приватбанк» здійснювалось нарахування та списання відсотків з 27,6 %, з 01.09.2014 у розмірі 32,4 %, з 01.04.2015 у розмірі 42,00 %, з 01.09.2015 у розмірі 27,6 %, з 11.12.2015 у розмірі 32,4 %, з 03.04.2016 у розмірі 42,00 %.
Судові витрати.
Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 2684,00 грн. судового збору, які просив стягнути з відповідача на його користь (а.с. 71).
За приписами частин 1, 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Зважаючи на положення частин 1, 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судовий збір покладаються на позивача.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263 та 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В задоволенні позову акціонерного товариства КБ «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості відмовити.
Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. покласти на АТ КБ «Приватбанк».
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19 січня 2024 року.

Суддя О.М.Черних