ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/14/21 Номер провадження 22-ц/814/399/24Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Панченко О.О.,

секретар Стеценко В.С.,

з участю представника позивачки адвоката Зайцева В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником адвокатом Чумак Романом Васильовичем,

на заочне рішення Київського районного суду м.Полтави від 02 червня 2023 року, постановлене суддею Миронець О.К.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний реєстратор Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області Волга Ірина Володимирівна, про скасування рішення державного реєстратора,

в с т а н о в и в:

04.01.2021 позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , у якому просить суд скасувати рішення державного реєстратора Кулиничівської селищної ради Харківської області Волги І.В. від 26.12.2018 №4434704, яким внесено зміни до площі об`єкта нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , а саме: загальна площа 53,2 кв.м. та житлова площа 33,8 кв.м. змінено на загальну площу 190,3 кв.м., житлову площу 120,8 кв.м.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона успадкувала вказаний житловий будинок, літ.А-1, загальна площа якого становить 53,2 кв.м., житлова площа 33,8 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.05.2018. На земельній ділянці, на якій розташований успадкований будинок, також знаходився будинок літ.К, який не введений в експлуатацію та по суті був самобудовою.

20.12.2018 вона, ОСОБА_1 , уклала з відповідачем ОСОБА_2 іпотечний договір, за яким одержала від останнього позику в сумі 14 000,00 доларів США, передавши йому в забезпечення виконання зобов`язання вказаний успадкований житловий будинок.

26.12.2018 ОСОБА_2 подав від її імені на підставі доручення до державного реєстратора Кулиничівської сел.ради Харківського району та області ОСОБА_4 заяву на реєстрацію зміни площі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважає, що підстави для реєстрації змін в площі спірного будинку були відсутні, оскільки будинок літ.К-2 є самовільною побудовою, не був введений в експлуатацію, про що свідчить позначення у техпаспорті на садибний житловий будинок від 18.09.2015. Тому рішення державного реєстратора про реєстрацію змін загальної та житлової площі її будинку за відсутності необхідних для такого рішення документів є незаконним та порушує її право власника будинку.

Заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 02.06.2023 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що рішення державним реєстратором прийнято на підставі довідки від 21.12.2018, яка складена за результатами обстеження будинку, і на підставі технічного паспорта, тому підстави для його скасування відсутні.

Із рішенням суду не погодилася позивачка та в її інтересах представник адвокат Чумак Р.В. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Викладаючи обставини набуття позивачкою права власності на успадкований нею будинок, доводить, що фактичне приєднання житлового будинку літ.К-2, який є самочинним будівництвом, до житлового будинку літ.А-1, унаслідок чого збільшилася загальна та житлова площа, відбулося унаслідок будівельних робіт, оскільки на час спадкування ці будівлі були окремими. Тому зміна геометричних розмірів об`єкта нерухомого майна здійснена фактично шляхом проведення його реконструкції та не могло відбутися унаслідок робіт, які не передбачали втручання в несучі конструкції, що відповідно до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. За таких обставин, у довідці №23106/-01 від 21.12.2018, на підставі якої здійснена оскаржувана нею реєстрація, внесені недостовірні відомості та під час її виготовлення допущено порушення Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №1127.

Вважає, що державний реєстратор не дотримався вимог пунктів 45 та 58 Порядку №1127, здійснивши реєстрацію без встановлення факту прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом (реконструкцією) або перевірки наявності реєстрації відповідного документа у Єдиному реєстрі документів. Тому рішення державного реєстратора 44834704 від 26.12.2018 є незаконним та підлягає скасуванню.

Заперечує висновок районного суду щодо відсутності самочинного будівництва на час оспорюваної державної реєстрації згідно технічного паспорту від 20.12.2018, оскільки будинок літ.К-2, який був приєднаний до будинку літ.А-1, був самочинним будівництвом, що підтверджується відомостями технічного паспорту від 18.09.2015.

Зазначає, що суд першої інстанції при ухвалення рішення не застосував жодну норму матеріального права, тоді як мав застосувати норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У суді апеляційної інстанції представник позивачки адвокат Зайцев В.В. підтримав доводи апеляційної скарги, наполягаючи на її задоволенні.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив такі обставини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.2018, виданого державним нотаріусом Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори по р.№2-114, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 . У свідоцтві указано, що на земельній ділянці розташовані: літ.А-1 житловий будинок, загальною площею 53.2 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м.; літ.Б літня кухня; літ.В льох; літ.Е гараж: літ.М вбиральня; №4 дворовий водопровід, №8, 9, 11, 12, 13 огорожа, №10 зливна яма, І замощення./а.с.79/

20.12.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Чуприною Г.О. по р.№3761, за яким ОСОБА_1 в забезпечення своїх зобов`язань за договором позики на суму 392 000,00 грн., які повинна повернути до 20.01.2019, передала в іпотеку ОСОБА_2 указаний успадкований житловий будинок./а.с.74-77/

Довіреністю від 20.12.2018, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Чуприною Г.О. по р.№3763, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 користуватися і розпоряджатися належним їй будинком на власний розсуд та бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в органах державної та виконавчої влади, в тому числі, подавати від її імені заяви, одержувати необхідні довідки та інші документи з питань вказаного нерухомого майна, бути представником в органах Бюро технічної інвентаризації, у Реєстраційних службах державної реєстрації прав на нерухоме майно і т.п./а.с.81-82/

Згідно наявної у матеріалах справи копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» станом обстеження 14.07.2015 за вказаною адресою розташовано житловий будинок літ.А-1 та житловий будинок літ.К-2, відносно останнього мається штамп: «збудовано або переобладнано самочинно»./а.с.83-89/

Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації» станом на 20.12.2018, за вказаною адресою розташований житловий будинок літ.А-1 та житлова прибудова літ.А1-1, мансарда Ам, прибудова а, тамбур а1, ганки а2, а3, літня кухня Б, льох В, гаражі Е, И, Л, оглядова яма л, вбиральня М, дворовий водопровід №4, хвіртки №№8,11, паркан №№9,13, зливна яма №10, ворота №12, замощення І; загальна площа по літ.А-1 - 190,3 кв.м., житлова 120,8 кв.м., допоміжна 69,5 кв.м./а.с.94-102/

Відповідно до довідки №23106/-01 від 21.12.2018, виданої Міжрегіональним Бюро технічної інвентаризації, встановлені поточні зміни: загальна площа стала 190,3 кв.м., житлова площа стала 120,8 кв.м. за рахунок уточнення лінійних розмірів та внутрішнього переобладнання приміщень, а саме, демонтажу перегородок між приміщеннями, що відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №404 від 09.08.2012, зареєстрованого в МЮУ 05.09.2012 за №1538/21850, а також Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва та житлової політики України №127 від 24.05.2001, зареєстрованого в МЮУ 10.07.2001 за №582/5773, не належить до самочинного будівництва та не потребує особливого дозволу./а.с.103/

Згідно сформованої станом на 22.07.2020 Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 26.12.2018 державним реєстратором Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області Волга І.В. прийнято рішення 44834704 про реєстрацію змін об`єкту нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою Верстатний 3-й в`їзд, м.Харків, відповідно до якого загальна площа 53,2 кв.м., житлова площа 33,8 кв.м. змінено на загальну площу 190,3 кв.м., житлова площа 120,8 кв.м. /а.с.104-105/

Із матеріалів реєстраційної справи на даний об`єкт нерухомого майна убачається, що дане рішення прийнято на підставі довідки №23106/-01 від 21.12.2018, виданої Міжрегіональним Бюро технічної інвентаризації, яким підтверджені вказані зміни загальної і житлової площі в зазначеному об`єкті нерухомості, що не належать до самочинного будівництва.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що державний реєстратор зареєстрував зміни в об`єкті нерухомості на підставі технічного паспорту та довідки, що підтверджували відповідні зміни. Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

Доводи апеляційної скарги правильність цих висновків не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду та переоцінки доказів на власну користь, а також довільного тлумачення норм права на власну користь.

Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Згідно ч.ч.1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.ч.1-2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачка, оскаржуючи рішення державного реєстратора щодо реєстрації змін відносно об`єкта нерухомості, який їй належав згідно свідоцтва про право власності на спадщину, обмежилася загальним посиланням на порушення її права власності щодо спірного об`єкту нерухомості та не довела, у чому саме порушено її право власності на цей будинок. Тоді як реєстрація змін щодо належного їй об`єкту нерухомості була проведена за зверненням її повноважного представника - відповідача, який мав відповідні повноваження згідно нотаріально посвідченої довіреності, та у послідуючому на підставі наданих нею ж повноважень був проданий.

Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.5 Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч.4 ст.18 Закону).

Підстави для державної реєстрації прав передбачені ст.27 Закону. Вказаною нормою визначено перелік документів, який не є вичерпним, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМУ від 25.12.2015 №1127, передбачає, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Пунктом 44 Порядку визначений перелік документів, що подаються для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 01 січня 2013 року, за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт.

Пункт 45 Порядку регламентує державну реєстрацію права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у т.ч., в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки.

В обох випадках, одним із документів для такої державної реєстрації, який необхідно надати для реєстрації права, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, що було дотримано при здійсненні оскаржуваної реєстрації.

Тоді як, відповідно до частини 2 пункту 45 Порядку у разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав.

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що наданий ОСОБА_2 державному реєстратору пакет документів для реєстрації змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлової та загальної площі об`єкту нерухомості відповідав викладеним вимогам закону та державний реєстратор правомірно здійснив реєстрацію таких змін.

Доводи апеляційної скарги щодо статусу самочинного будівництва житлового будинку літ.К-2 та його приєднання до житлового будинку літ.А-1, унаслідок чого збільшилася загальна та житлова площа, відбулося унаслідок будівельних робіт, які потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт підлягає прийняттю в експлуатацію, - колегія суддів відхиляє за безпідставністю, оскільки вони ґрунтуються на власній оцінці зазначених обставин та не спростовують технічні дані спірного об`єкту нерухомості, зазначені у технічному паспорті на цей об`єкт з підтвердженням компетентним органом Міжрегіональним Бюро технічної інвентаризації про те, що цей об`єкт не належить до самочинного будівництва та не потребує особливого дозволу. Тому у державного реєстратора не було підстав вимагати від заявника інших документів для внесення відповідних змін.

Із цих же підстав не заслуговують на увагу та відхиляються колегією суддів доводи апеляційної скарги, що у довідку №23106/-01 від 21.12.2018, на підставі якої здійснена оскаржувана нею реєстрація, внесені недостовірні відомості та під час її виготовлення допущено порушення Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №1127.

Позивач не спростувала належними і допустимими доказами достовірність інформації, викладеної у вказаній довідці та актуальні технічні дані технічного паспорту на спірний будинок на час проведення держаної реєстрації змін.

Доводи апеляційної скарги щодо не дотримання державним реєстратором вимог п.45 та п.58 Порядку №1127, зокрема, здійснення реєстрації без встановлення факту прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом (реконструкцією) або перевірки наявності реєстрації відповідного документа у Єдиному реєстрі документів,- є неспроможними з огляду на таке.

Згідно з п.58 Порядку для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, також подається технічний паспорт на такий об`єкт.

За бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власності на такий об`єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об`єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, що подаються для відповідної реєстрації. У разі коли зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна відбулися у зв`язку з проведенням будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, також подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Як убачається із наданих відповідачем державному реєстратору для реєстрації змін в об`єкті нерухомості документів зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна відбулися за рахунок уточнення лінійних розмірів та внутрішнього переобладнання приміщень, а саме демонтажу перегородок між приміщеннями, що відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №404 від 09.08.2012, а також Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва та житлової політики України №127 від 24.05.2001, не належать до самочинного будівництва та не потребують особливого дозволу.

Тому у державного реєстратора не було підстав вимагати від заявника документів, передбачених п.58 Порядку в частині надання документу про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Натомість, державний реєстратор на підставі технічного паспорту правомірно вніс до державного реєстру актуальні відомості про технічні характеристики об`єкту.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та є припущеннями. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником адвокатом Чумак Романом Васильовичем, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м.Полтави від 02 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.01.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.О. Панченко