З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"04" березня 2024 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі судді Костянтина Шепеля,
із секретарем судового засідання Раїсою Буга,
за участі представника позивача Володимира Полігаса ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Жмеринського міськрайонного суду справу за позовом адвоката Полігаса Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
приходить до такого.
Представник позивача 22 листопада 2023 року звертається до суду з цим позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, згідно з яким відповідач 11 лютого 2021 року продав йому за 8000 грн нежитлове приміщення будівлі складу у АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовано обставинами безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення вказаного договору, а також втратою можливості з цих причин нотаріально посвідчити договір.
На підтвердження цих обставин надає копії : розписки відповідача про отримання грошових коштів, повідомлення відповідача про необхідність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, накладної про передачу відповідачем складських приміщень в рахунок заборгованості по заробітній платі, технічного паспорту та звіту про оцінку майна, звіту технічного обстеження будівлі складу.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Полігас В.М. повністю підтримує позовні вимоги свого довірителя. Пояснює, що 11 лютого 2021 року позивач домовився з відповідачем про продаж нежитлового приміщення будівлі складу по АДРЕСА_1 . Позивач передав відповідачу гроші за приміщення, а відповідач - ключі від складу та дозволив ним користуватись до укладання договору купівлі-продажу. Однак відповідач не виконав своєї обіцянки про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, можливість нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу втрачена із-за ухилення відповідача від такого посвідчення. Позивач неодноразово приїздив до відповідача додому, однак той відсутній за місцем проживання. Дане складське приміщення належало відповідачу на підставі накладної, яку він отримав в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі. Можливо, відповідач тому до нотаріуса і не з`явився, що у нього, напевно, відсутні документи про власність на спірне майно. Просить позовні вимоги задовільнити, визнати дійсним договір купівлі-продажу від 11 лютого 2021 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно з яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив за грошові кошти в сумі 8000 гривень нежитлове приміщення складу літера "А" площею 85,2 кв.м, який розташований по АДРЕСА_1 , а також стягнути витрати по сплаті судового збору з відповідача.
Відповідач свою позицію щодо позову не виклав, відзиву на позов не подав, у судові засідання не з`явився.
Суд відповідно до положень статей 223, 280 ЦПК України виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідач заяви про неможливість подання відзиву на позов та прийняття участі у судових засіданнях через введення воєнного стану у країні не подавав.
Процесуальні рішення по справі, заяви і клопотання
Позовна заява поступила до суду 22 листопада 2023 року (а.с.1).
Довідка про реєстрацію місця проживання відповідача надійшла до суду 5 грудня 2023 року (а.с.53).
6 грудня 2023 року винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 4 січня 2024 року (а.с.54).
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач ОСОБА_3 особисто отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками (а.с.56).
Підготовче судове засідання 4 січня 2024 року проведене, винесена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (а.с.59).
Відповідно до довідки секретаря судового засідання 25 січня 2024 року справу знято з розгляду в зв`язку з хворобою представника позивача (а.с.67).
В судовому засіданні 15 лютого 2024 року вирішено здійснити виклик відповідача через розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України. Оголошення опубліковане 15 лютого 2024 року (а.с.73).
Винесена ухвала про заочний розгляд справи 4 березня 2024 року (а.с.77).
Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин
Досліджуючи питання права, що лежать в основі спору, суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с.5).
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_3 (а.с.7-8).
Відповідно до даної відповідачем ОСОБА_3 розписки, він 11 лютого 2021 року отримав від ОСОБА_2 8000 грн за об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення, невідомого року побудови, загальною площею 85 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язується до 7 травня 2021 року з`явитись до нотаріуса для укладання договору купівлі- продажу (а.с.9).
Згідно з накладною №37 від 4 лютого 2008 року, СВАТ «Браїлівське» передало ОСОБА_3 в рахунок заборгованості по заробітній платі нежитлове приміщення, площею 85 кв.м. по АДРЕСА_4 (а.с.10).
Відповідно до копії технічного паспорта на виробничий будинок по АДРЕСА_1 , виготовленого 14 листопада 2023 року на замовлення ОСОБА_2 , склад має загальну площу 85,2 кв.м (а.с.11-13).
Позивач ОСОБА_2 двічі: 11 травня 2022 року та 3 березня 2023 року звертався до відповідача з листами, які той отримав, про необхідність з`явитись до нотаріуса з метою укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, про що свідчать копії цих листів (а.с.23-24).
На замовлення ОСОБА_2 12 листопада 2023 року виготовлено звіт технічного обстеження будівлі складу літ «А» на ділянці АДРЕСА_1 , відповідно до якого встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації складу (а.с.26-48).
Суд приймає до уваги пояснення представника позивача в тій частині, що у позивача на момент купівлі будівлі складу не було ніяких сумнівів у виконанні відповідачем своїх обов`язків. Цілком природно, що особа бажає бути власником нерухомого майна, яке фактично придбала.
Однак відповідач ніяких обіцяних дій після отримання грошових коштів щодо узаконення складського приміщення та оформлення договору купівлі-продажу не проводить.
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Надані позивачем всі докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається.
Юридична кваліфікація встановлених обставин
Згідно з частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно з частиною третьою статті 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено судам, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 754/2339/16-ц зроблено висновок, що «однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин».
Позивачем доведено існування таких обставин а також те, що можливість посвідчити правочин нотаріально на сьогодні втрачена. І в даному випадку не йдеться про просте небажання продавця та ухилення від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, в наявності категорична відмова продавця від здійснення цих дій шляхом бездіяльності та вчинення дій для унеможливлення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.
Про це свідчать також його неявки у судові засідання. Так, відповідач не з`явився у перше підготовче судове засідання на 4 січня 2024 року, хоча був належним чином повідомлений (а.с.56), у наступні судові засідання, до суду повернулись направлені йому листи з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.62, 68).
Відповідачеві було відомо, що в суді розглядається справа, де він відповідає за позовом. І його неявка до суду - це свідома поведінка, яка свідчить про умисне ухилення від такої явки.
У сьогоднішнє судове засідання відповідач викликався шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України (а.с.73), а також шляхом направлення йому судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, де на конверті, який повернуся до суду, міститься відмітка на довідці Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.74).
Таким чином, неявка відповідача у судові засідання, його неналежна процесуальна поведінка підтверджують пояснення позивача про безповоротне ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину, з чого вбачається втрата можливості його посвідчити, оскільки позивач не може примусити відповідача нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу; він не має іншої можливості, ніж звернення до суду з позовом, що розглядається, з метою захистити своє порушене право.
Отже, обов`язкові умови для визнання правочину дійсним, згідно зі статтею 220 ЦК України, в наявності.
Висновки суду
Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; керуючись принципами розумності, справедливості, виваженості та добросовісності, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про повне задоволення позову, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Розподіл судових витрат
Суд визнає, що відповідач, будучи обізнаним про існування спору, який виник внаслідок його неправомірних дій, не з`являючись до суду, будучи належним чином повідомленим про необхідність його участі у судовому засіданні, зловживає процесуальним правами.
Згідно з частиною дев`ятою статті 144 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід повністю стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.
Керуючись статтями 259, 263 ЦПК України, на підставі статей 220, 328, 334 ЦК України, суд
Позов адвоката Полігаса Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити .
Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 11 лютого 2021 року, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно з яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив за грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень нежитлове приміщення складу літера "А" площею 85,2 кв.м, який розташований по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 11 березня 2024 року.
Ім`я (найменування) сторін
Позивач ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Представник позивача адвокат Полігас Володимир Миколайович, АДРЕСА_6.
Відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ