Справа № 490/2423/23
Провадження № 6/487/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Боброва І.В., за участю секретаря судового засідання Белорукової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу № 490/2423/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача

встановив:

30.03.2023 представник ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» Мотузенко І.О. звернувся до Центрального районного суду міста Миколаєва із вказаною заявою, в якій просить замінити первісного стягувача АТ «ОТП Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні 68725332 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , відкритому 21.02.2022 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1661 від 27.01.2022.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що приватним нотаріусом 27.01.2022 вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1661 про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк», який знаходиться на примусовому виконанні приватного виконавця Химича О.М., виконавче провадження № 68725332. Згідно із договором факторингу від 16.12.2022 № 16/12/ НОМЕР_1 АТ «ОТП Банк» відступило шляхом продажу ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором від 13.04.2021 № . Крім того 03.01.2023 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу № 560/ФК-23, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» відступило шляхом продажу ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» право вимоги за кредитним договором від 13.04.2021 № . Отже, враховуючи, що ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , тобто право стягувача, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було подано до суду вказану заяву.

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чулуп О.С. своєю ухвалою від 07.04.2023 передав матеріали вказаної заяви за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2023 для розгляду даного судового провадження було визначено суддю Боброву І.В.

У судове засідання представник ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» не з`явився, у заяві просив розглядати справу у його відсутність, вимоги заяви задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України розгляд заяви було проведено за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 27.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис № 1661 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» кредитної заборгованості за кредитним договором № від 13.04.2021 у розмірі 19787,00 грн.

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Химич О.М. своєю постановою від 21.02.2022 відкрив виконавче провадження № 68725332 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1661 від 27.01.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» кредитної заборгованості за кредитним договором № від 13.04.2021 у розмірі 19787,00 грн.

Крім того приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Химич О.М. своєю постановою від 24.01.2023 завершив виконавче провадження № 68725332 та повернув виконавчий документ стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Так 16.12.2022 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 16/12/22, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № від 13.04.2021 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

03.01.2023 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу № 560/ФК-23, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № від 13.04.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

Розділ VI ЦПК України присвячений процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

У цьому розділі ЦПК України міститься стаття 442, яка регулює питання заміни сторони виконавчого провадження.

У частинах першій, другій та п`ятій згаданої статті зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновки про те, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Так в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Подібні висновки щодо застосування аналогічної за змістом частини четвертої статті 379 КАС України зроблені в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № ЗВ/380/22/20 (провадження № К/9901/21018/20), від 28 січня 2021 року у справі № 824/387/20-а (провадження № К/9901/16468/20), від 24 червня 2021 року у справі № 420/2141/20 (провадження № К/9901/8144/21), від 21 січня 2022 року у справі № 400/212/21 (провадження № К/9901/21300/21).

Таким чином можна зробити висновок, що стаття 442 ЦПК України та стаття 15 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають до застосування під час вирішення вимог про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса у разі, якщо немає відкритого виконавчого провадження за таким виконавчим документом, оскільки у цих статтях йдеться виключно про заміну правонаступником сторони виконавчого провадження і лише за виконавчим листом, виданим судом на виконання рішення суду у цивільній справі.

Отже законодавством не передбачено повноважень суду здійснювати заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса (при відсутності відкритого виконавчого провадження), як і не передбачено надання судом особі права стягувача на пред`явлення виконавчого напису до примусового виконання, якщо спір про законність і обґрунтованість стягнення не розглядався безпосередньо судом.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 186/545/21.

Як вбачається із матеріалів справи виконавче провадження № 68725332 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» кредитної заборгованості за кредитним договором № від 13.04.2021 у розмірі 19787,00 грн. на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1661 від 27.01.2022 завершено, а тому, враховуючи наведене вище, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача слід відмовити.

Керуючись ст. 259, 260, 261, 268, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя І. В. Боброва