Справа № 497/2379/23
Провадження № 2/497/65/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у загальному позовному провадженні, у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить постановити судове рішення, яким: - визнати житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; машиномісце № НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , який за технічним паспортом належить відповідачу ОСОБА_2 об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 ; - виділити їй у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; машиномісце № НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що 28 вересня 1991 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та проживали вони однією сім`єю до квітня 2023 року. Від шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. Останні півроку їх з чоловіком відносини погіршилися настільки, що вони стали проживати окремо, вона в м.Одесі, в їх квартирі, а чоловік у м.Болград у їх житловому будинку. Квартиру в якій вона проживає, подружжя придбало у шлюбі, як й будинок в якому проживає відповідач. За час шлюбу вони заробляли кошти, витрачали їх на своє сімейне життя за своїм розсудом. За період проживання у шлюбі вони також купили автомобіль та машиномісце в ж/м «Дружний». Отже все майно було куплено за їх сумісні кошти і є сумісною власністю подружжя, таким чином, вона має право на 1/2 частку від усього майна. У добровільному порядку відповідач не бажає призвести розподіл, тому вона вимушена звернутися до суду з цім позовом.

Ухвалою суду від 13.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 27.11.2023 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, на фіксуванні судового процесу не наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 до нього визнав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у підготовчому засіданні, справу просив розглянути у його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Згідно з ч. 1ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. 77-79 ЦПК України) і це є її процесуальним обов`язком (ст. ст. 12, 13,81 ЦПК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Так, відповідно до ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Частиною 4 та 5 ст. 71 СК України встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що сторони 28 вересня 1991 року уклали між собою шлюб та до цього часу знаходяться у шлюбі, зареєстрованому відділом ЗАГС м.Кагул Республіки Молдова, актовий запис №288, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 28.09.1991 року (а.с.6).

Шлюб між сторонами розірвано не було, але на даний час вони проживають окремо, а саме позивач ОСОБА_1 в м.Одесі, а відповідач ОСОБА_2 в м.Болград Одеської області.

В період перебування у шлюбі сторони придбали наступне майно, яке оформлено на відповідача ОСОБА_2 :

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності серія НОМЕР_4 , від 28.12.2012 року, підставою видачі якого є рішення виконкому Болградської міської ради №564 від 13.12.2012 року (а.с.10). Право власності відповідача зареєстроване в Комунальному підприємстві «Болградське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 22127911, про що свідчить витяг про державну реєстрацію №37053752 від 28.12.2012 року (а.с.11);

- легковий автомобіль марки Mitsubishi, моделі Outlander 2.4, чорного кольору, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , дата реєстрації 16.06.2015 року (а.с.12);

- квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 79,3 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №170549862 від 14.06.2019 року, в якому зазначено що підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, серія та номер: 3-10-8/37, виданий 16.01.2018 року ТОВ «КАДОР»; додаткова угода до Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна серія та номер 1, виданий 20.11.2018 року, акт прийому-передачі, серія та номер б/н, виданий 15.04.2019 року ТОВ «КАДОР», номер запису про право власності 32007809 (а.с.13), технічний паспорт також виготовлений на замовлення ОСОБА_2 (а.с.14-15);

- машиномісце № НОМЕР_1 загальною площею 13,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №183610346 від 04.10.2019 року, в якому зазначено що підставою виникнення права власності є довідка видана ТОВ «КАДОР», договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, серія та номер: П-143/К-37, виданий 23.03.2018 року ТОВ «КАДОР»; акт прийому-передачі, серія та номер б/н, виданий 19.07.2019 року ТОВ «КАДОР», технічний паспорт, виданий 02.08.2019 року видавник ТОВ «БТІ ГРУПП» номер запису про право власності 33532777 (а.с.16), технічний паспорт також виготовлений на замовлення ОСОБА_2 (а.с.17-18).

У 2023 році ТОВ «Оціночний центр «Мінмакс» було зроблено оцінку квартири та машиномісця, яка склала: квартири 210 000,00 грн., що за курсом Нацбанку України станом на дату оцінки наближено складає 5 743 доларів США (а.с.19-22) та машиномісця 30 000,00 грн.,що за курсом Нацбанку України станом на дату оцінки наближено складає 820 доларів США (а.с.23-26). Вартість житлового будинку згідно оцінки БТІ складає 114 315,00 грн.

Доказів вартості автомобіля суду надано не було, але позивач назвала суму у 120 000,00 грн., що фактично не заперечував відповідач.

Тобто за час перебування у шлюбі сторони придбали спільне сумісне майно на загальну суму 210 000,00 грн. + 30 000,00 грн. + 114 315,00 грн. + 120 000,00 грн. = 474 315,00 грн., та позивач має право на 1/2 частку від цього майна на загальну суму 237 157,50 грн.

Відповідно до п.п. 22,23,28,30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Позивачкою надано докази того, що нерухоме майно (квартира, житловий будинок та машиномісце), а також рухоме майно (легковий автомобіль) є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, тобто є законні підстави для визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину вказаного майна.

Але в позовній заяві позивачка бажає, що б їй у власність була виділена квартира та машиномісце на загальну суму 240 000,00 грн., що є чуть більш за долю відповідача. Відповідач не заперечував проти такого поділу спільно набутого майна та визнав позовні вимоги в повному обсязі, зазначив, що не хоче добровільно переоформлювати на дружину це майно, а щоб поділ відбувся в судовому порядку, через ухвалення судового рішення.

За таких обставин, суд вбачає, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, тому вимога про визнання права власності за позивачем на всю квартиру під АДРЕСА_5 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат, то позивач не заявляє вимоги щодо стягнення понесених судових витрат з відповідача, тому суд не розглядає це питання.

Керуючись ст.ст.19,81, 264-265, 268, 280, 352, 354 ЦПК України, ст.60, 63, 69-71 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 наступне майно:

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

- машиномісце № НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2.4, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ,

які за документами належать відповідачу ОСОБА_2 .

В порядку поділу майна подружжя виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , наступне майно:

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

- машиномісце № НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца