Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1057/22 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т.Г.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 285/1057/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Сташків Т.Г.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 3 жовтня 2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено актовий запис № 314. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15 жовтня 2010 року шлюб між ними розірвано.

Вказала, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 1 лютого 2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі по 600 грн. щомісячно. 21 серпня 2018 року за її заявою державним виконавцем було повернуто виконавчий документ без подальшого виконання, про що винесена відповідна постанова.

Проте на даний час син потребує значно більших матеріальних витрат через зміну потреб у навчанні та розвитку. У свою чергу, відповідач після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина офіційно працевлаштувався та обіймає посаду старшого авіаційного техніка у військовій частині НОМЕР_1 м. Житомир.

Таким чином, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 1 лютого 2011 року, та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2022 року позов задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються згідно з рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-207/11 від 1 лютого 2011 року, та вирішено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення ним повноліття.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги та стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня винесення рішення суду.

Зокрема, зазначає, що не знав про час та місце судових засідань, не зміг з поважних причин прибути до суду та не мав змоги повідомити про такі причини, оскільки у той час перебував у СІЗО ДУ «Житомирська УВП № 8», що позбавило його можливості надати суду свої заперечення проти вимог позивачки та інші докази, які мають істотне значення для вирішення справи.

Вказує, що окрім аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , також сплачує аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 3 березня 2016 року.

Також вказує, що здійснює догляд за хворою матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує сторонньої допомоги та фінансових витрат.

Не заперечує той факт, що є військовослужбовцем ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , проте зауважує, що відносно нього тривають слідчі дії та з 22 квітня 2022 по 3 серпня 2023 року він перебував у СІЗО ДУ «Житомирська УВП №8». З 3 серпня 2023 року до нього застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Тому грошове забезпечення як військовослужбовцю ЗСУ йому не нараховується.

Окрім того, бажає зберегти баланс між можливістю забезпечувати двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_7 , а також хворої матері.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що на даний час не отримує грошові виплати у військовій частині, оскільки перебуває під слідством, однак працює неофіційно, здійснюючи ремонт автомобілів. У власності не має нерухомого майна, проживає у житловому приміщенні, яке належить на праві власності його матері .

Також вказав, що його мати є пенсійного віку, окрім пенсії вона отримує дохід від оренди нерухомого майна. Проте, стверджував, що навіть за таких умов він утримує її.

Позивачка в судовому засіданні не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та пояснила, що весь тягар утримання неповнолітнього сина покладено виключно на неї, відповідач не надає матеріальної допомоги, достатньої для матеріального забезпечення та розвитку дитини. Та обставина, що він сплачує аліменти на утримання іншої його дочки у розмірі 1/6 частини заробітку ( доходу) щомісячно, за жодних обставин не може обмежувати розмір аліментів на утримання сина.

Також зауважила, що мати відповідача перебуває на пенсійному забезпеченні, однак має можливість отримувати й додатковий дохід.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 1 лютого 2011 року з відповідача на корить ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 17 грудня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що після ухвалення вказаного рішення матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки він зарахований до складу військовослужбовців Збройних Сил України.

Судом також встановлено, що на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 3 березня 2016 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 3 березня 2016 року.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу) матері, батька дитини , на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, і навпаки).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачкою доведено покращення майнового стану відповідача, який після ухвалення вказаного рішення суду був зарахований до складу Збройних Сил України, що є підставою для зміни способу стягнення аліментів та стягнення коштів на утримання сина у частці від заробітку ( доходу) відповідача.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 посилався на ту обставину, що на даний час він не отримує дохід, оскільки з 27 квітня 2022 року перебуває під слідством у зв`язку з порушенням стосовного нього кримінального провадження, що підтверджується довідкою т.в.о обов`язки командира військової частини.

Однак, вказана обставина не свідчить про відсутність підстав для застосування положень статті 192 СК України, оскільки відповідача не звільнено зі складу військовослужбовців та він перебуває у розпорядженні командувача повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Повітряних Сил Збройних Сил України.

Окрім того, в судовому засіданні відповідач пояснив, що працює неофіційно та отримує дохід від ремонту транспортних засобів.

Посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що він утримує матір пенсійного віку, не звільняє його від обов`язку забезпечити належний рівень матеріального забезпечення свого неповнолітнього сина.

Заслуговує на увагу й та обставина, що відповідач зазначив про наявність у власності його матері нерухомого майна та отримання нею, окрім пенсії, додаткових доходів від оренди цього майна.

Колегія суддів вважає переконливими доводи позивачки про те, що сплата ним аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, не може бути обов`язковою підставою для визначення саме такого розміру аліментів й на утримання сина. Оскільки відповідач зобов`язаний рівною мірою забезпечити усім своїм неповнолітнім дітям належне матеріальне утримання, він не позбавлений можливості добровільно сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, який перевищує частку, визначену рішенням суду.

Отже, суд врахував сімейний та матеріальний стан відповідача й дійшов обгрунтованого висновку про те, що з метою врахування інтересів неповнолітнього сина та забезпечення його життєво - необхідних потреб з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно.

Проте, матеріали справи свідчать, що відповідач не був повідомлений про дату та час судового засідання. Судова повістка про виклик в судове засідання повернулася до суду з відміткою про причини невручення: « через відсутність адресата за вказаною адресою». (а.с.29).

Як вбачається з довідки № 8/28-23/к-28 від 6 липня 2023 року, виданої начальником Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» А. Квасним, ОСОБА_2 з 22 квітня 2022 року до 6 липня 2023 року перебував у слідчому ізоляторі при державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 1 лютого 2011 року, з 600 грн. до 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили й до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 991 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: