Справа № 930/2685/23
Провадження №2/930/101/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, третя особа без самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивований тим, що 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12909, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь AT «Альфа банк» м.Київ за тілом кредиту, відсотками та несплаченою пенею в сумі 17526 грн.14 коп.

Про зазначений виконавчий напис позивач дізналася напочатку вересня 2023р., оскільки на її адресу та по місцю роботи надійшли лист та постанова про відкриття виконавчого провадження від приватного виконавця Турського О.В., виконавчий округ Вінницької області.

Позивачка вважає, що відповідачем було безпідставно здійснено нарахування заборгованості за Кредитним договором № 631365150 від 2.03.2020 року у розмірі 17526 грн.14 коп., оскільки ця заборгованість є оспорюваною, жодних письмових вимог про сам факт існування боргу та підстави для його стягнення від відповідача їй не надходило, крім того, вказаний борг нею було сплачено, свідченням чого є додані до позовної заяви копії відповідних платіжних документів, а відтак у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Також, позивачка зазначає, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Альфа Банк» м.Київ, оскільки пункт 2 Переліку, яким керувався нотаріус при вчиненні виконавчого напису№12909, з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 22 червня 2021 року - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору.

Крім того, як зазначає позивачка, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсності.

Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого відповідачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача.

У зв`язку із тим, що зазначений кредитний договір є нотаріально не посвідченим та не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не перевірено наявності безспірності вимог до боржника, а також, враховуючи сплачення позивачкою, остання вважає, що цей виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 28.09.2023 задоволено заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 02.10.2023 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 01.11.2023 закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду. Цією ж ухвалою витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. оригінал виконавчого напису №12909, вчиненого 22.06.2021 та документів, які підтверджують заборгованість і на підставі яких виносився виконавчий напис.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій підтримала заявлені нею позовні вимоги, розгляд справи просила провести у її відсутність.

Представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Михніцький Г.Ю. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. В письмових поясненнях позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважає, що нотаріус мав всі законні підстави для вчинення нотаріального напису, оскільки йому були надані всі необхідні документи для вчинення даного напису згідно п.2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому Постановою КМУ №1172 від 29.06.99. Зазначає, що дана норма є чинною та не виключена із переліку. Також, представник відповідача вважає, що позивач не довела спірність суми боргу, яка нарахована правомірно і є безспірною.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. в судове засідання не з`явився, хоча про судовий розгляд повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в них докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Судом встановлено, що 02.03.2020 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 підписана оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якої ОСОБА_1 підписанням цієї оферти/угоди своїм підписом пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та банком. Згідно п.1 тип кредиту кредитування рахунку та встановлення кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Згідно п.3 максимальна ума кредиту 200 000 грн., сума доступного кредиту 15 400 грн. процентна ставка за користування кредитною лінією та/або зняття коштів 26% річних. Згідно п.4 обов`язковий мінімальний платіж 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №631365150 від 02.03.2020, укладеним нею з АТ «Альфа-Банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.01.2021 по 01.04.2021. сума заборгованості складає 17 526,14 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 534,97 грн.; прострочена заборгованість за комісією та процентами 0,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 12 733,57 грн.; строкова заборгованість за комісією та процентами 257,60 грн. за вчинення виконавчого напису з АТ «Альфа-Банк» стягнуто 650 грн. загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» - 18 176,14 грн.

11.08.2021 за вихідним №207308 АТ «Альфа-Банк» направлена заява приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському О.В. про примусове виконання рішення, в якій просили розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за №12909 від 22.06.2021 про стягнення із боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 18 176,14 грн.

11.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. відкрито виконавче провадження №66485645 на підставі заяви АТ «Альфа-Банк» про примусове виконання виконавчого напису №12909 від 22.06.2021 з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 18176,14 грн.

Позивачем до матеріалів справи долучено квитанції №7 від 24.03.2020 на суму 1000 грн., №10 від 22.04.2020 на суму 1000 грн., №50 від 08.05.2020 на суму 5210 грн.

Представником відповідача долучена виписка з рахунка приватного клієнта № /1023, розрахунковий період: з 04.03.2020 по 01.04.2021, одержувач: ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок).

Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За змістом пункту 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано; визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Таким чином, з 22.02.2017 кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Перевірка безспірності боргу є обов`язком нотаріуса. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий ж самий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 (провадження № 14-12559св18).

У контексті статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16.05.2018.

Так, виконавчий напис було вчинено 22.06.2021, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14.

Слід зазначити, що відповідачем також не спростовані доводи позивача про не отримання нею вимоги про усунення порушень за кредитним договором, а отже позивач була позбавлена можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості.

Суд відзначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період.

Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідачем не надано суду будь-яких аргументів та доказів на спростування доводів позивача про відсутність підтвердження безспірності заборгованості ОСОБА_1 .

Позивач нараховану суму заборгованості в розмірі 17526,14 грн., що підлягає стягненню за виконавчим написом нотаріуса, заперечує, на підтвердження чого долучила до справи квитанції про сплату коштів АТ «АЛЬФА-БАНК», а саме: №7 від 24.03.2020 на суму 1000 грн., №10 від 22.04.2020 на суму 1000 грн., №50 від 08.05.2020 на суму 5210 грн., які в виписці з рахунка приватного клієнта не враховані.

Крім того, виконавчий напис вчинено на підставі договору, стосовно якого не надано доказів нотаріального посвідчення. З урахуванням визнання в судовому порядку з 22.02.2017 нечинним пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, видача таких виконавчих написів після 22.07.2017 можлива лише за умови пред`явлення оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів).

Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача.

Вищенаведене спростовує доводи відповідача, викладені у письмових поясненнях, якими він обґрунтовував заперечення проти позовних вимог.

Судом витребовувались в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. оригінал виконавчого напису №12909, вчиненого 22.06.2021 та документів, які підтверджують заборгованість і на підставі яких виносився виконавчий напис, однак ухвала суду повернулася без виконання у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Крім того, у Постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису вже є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно, аналізуючи позовні вимоги позивача по відношенню до відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. як співвідповідача, слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі, зокрема, заборгованість по відсотках).

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2025,40 грн ( 1073,60 грн + 536,80 грн).

Керуючись ст.ст.258, 259, 263, 273, 354, 355ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис №12909, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. від 22.06.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 , на користь AT «Альфа банк» ( теперішній «Сенс Банк») м.Київ, заборгованості за кредитним договором № 631365150 від 02.03.2020 року в сумі 17526 грн.14 коп. таким, що не підлягає виконанню.

У позовних вимогах до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 2025 (дві тисячі двадцять п`ять) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Т. Є. Войницька