Справа №443/2316/23
Провадження №2/443/151/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

13 лютого 2024 року м.Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жидачеві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

встановив:

Представник позивач ПрАТ «СК «Еталон» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить стягнути ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Еталон» в порядку регресу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування, у сумі 42 138,44 гривень та судові витрати, які складаються із витрат на оплату судового збору в сумі 2 684 гривень та витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 18 000 гривень.

Обґрунтування позовних вимог.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 25.05.2023 у справі № 443/634/23 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судом встановлено, що 12 квітня 2023 року о 11 год 10 хв по вулиці Шевченка, 82 у селі Лівчиці Стрийського району Львівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Крім цього, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , підтвердженням чому є поліс № АР-3540475 від 24.12.2022 (строк дії полісу з 24.12.2022 по 23.12.2023). Власник транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 (постраждав у вказаному ДТП 12 квітня 2023 року) ОСОБА_2 27.06.2023 звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з заявою про страхове відшкодування. Згідно з страховим актом ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» № 1126/01/50/2023/1 від 24.10.2023 сума виплаченого страхового відшкодування ОСОБА_2 склала 42138,44 грн, що підтверджується платіжними інструкціями АТ «Райффайзен Банк» № 3651 від 24.10.2023, № 3662 від 25.10.2023. Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» вважає, що має право подати регресний позов до ОСОБА_1 на підставі пункту а) підпункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з вимогою сплати виплаченого страхового відшкодування у сумі 42138,44 грн.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 21.12.2023 справу прийнято до розгляду та призначеного до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 19.01.2024 /а.с.28-29/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.01.2024 справу розглядом відкладено на 09.02.2024 /а.с.37/.

Розгляд справи по суті відбувся 09.02.2024 без участі сторін.

Представник позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався.

Згідно відповіді №375389 від 21.12.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом скеровувався виклик у судове засідання, однак конверти повернувся до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання.

Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 09.02.2024, є дата складення повного тексту судового рішення - 13.02.2024.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом №АР/3540475 згідно якого забезпечено транспортний засіб марки Scoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 . Страхувальник ОСОБА_1 . Дата укладення договору 24.14.2022 /а.с.6/.

Відповідно до Постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 25.05.2023 по справі №443/634/23, ОСОБА_1 12.04.2023 об 11 год 10 хв в с. Лівчиці, вул. Шевченка, 82 Стрийського району Львівської області керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , а в подальшому в металеву огорожу, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пункту 2.3. «б», 13.1. ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено адмінстягнення /а.с.7-9/.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Згідно відповіді від НПУ 12.04.2023 11:10 відбулося ДТП в с. Лівчиці, вул. Шевченка, 82 Стрийського району Львівської області. 1-й учасник ДТП транспортний засіб марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 2-й учасник ДТП транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 . Винуватець ДТП ОСОБА_1 /а.с.10-11/.

До ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування звернувся власник пошкодженого автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 /а.с.12-14/.

Згідно ремонтної калькуляції № 1126/01/50 від 30.05.2023 загальна сума вартості ремонту з ПДВ транспортного засобу Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 46 738,44 грн /а.с.16-17/

Відповідно до платіжної інструкції від 24.10.2023 №3651 ПРАТ «СК «Еталон» ОСОБА_4 виплачено страхове відшкодування у розмірі 20 000,00 грн /а.с.17/.

Згідно платіжної інструкції від 25.10.2023 №3662 ПРАТ «СК «Еталон» ОСОБА_4 виплачено страхове відшкодування у розмірі 22 138,44 грн /а.с.18/.

Відповідно до Страхового акту №1126/01/50/2023/1 від 24.10.2023 сума страхового відшкодування до виплати ОСОБА_2 становить 42 138,44 грн /а.с.19/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

За змістом статті 980 ЦК, статті 4 Закону України «Про страхування» залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України «Про страхування» за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у страховика на випадок деліктного зобов`язання виникає обов`язок, у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок страхувальника, який завдав шкоди.

Позивачем як страховиком автомобіля марки ««Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було виконано свій обов`язок за договором страхування та здійснено виплату потерпілій суми страхового відшкодування в розмірі 42 138,44 гривні.

На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують вагу та швидкість реакції, а також якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб.

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв ДТП в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 25.05.2023 по справі №443/634/23 та те, що страховик відшкодував заподіяні збитки, то до нього перейшло право вимоги відшкодування заподіяних відповідачем збитків в порядку регресу.

Доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку матеріали справи не містять.

За наведених обставин, позивач, в порядку регресу, має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем.

У відповідності д ост. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на існуючі обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. Водночас, відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи докази по справі в цілому, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, оскільки обов`язок виплати страхового відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 12.04.2023 об 11 год 10 хв в АДРЕСА_2 , покладений саме на відповідача.

Таким чином, у зв`язку із виконанням ПрАТ «СК «Еталон» договірних зобов`язань щодо сплати ОСОБА_2 страхового відшкодування заподіяної ОСОБА_1 шкоди, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) на отримання з останнього відшкодованої шкоди, позовні вимоги ПрАТ «СК «Еталон» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 42 138,44 грн, в порядку регресу.

Відповідач не надав належних заперечень та доказів на спростування наведених позивачем обставин, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позов підлягає до задоволення в повному об`ємі, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. за подання даної позовної заяви, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду наступні документи: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» від 18.12.2023; копію договору про надання професійної правничої допомоги від 15.112023 укладеного між ПрАТ «СК «Еталон» та АО «Аспект» з Розділу 5 якого вбачається, що клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду: в розмірі 20% від фактично стягнутих коштів з боржників страхувальників за Полісами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 5.1). У разі звернення АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ до суду в інтересах КЛІЄНТА у справах, пов`язаних і з регресним стягненням заборгованості та суброгацією, що є предметом цього Договору АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ має право заявляти вимоги про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу (п. 5.2). Сума втрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції є диференційованою та залежить від суми позову та складає фіксований гонорар: а) до 1 0000 гри суми позову - 6000 грн; б) від 1 0000 до 1 9999 гри суми позову - 8000 грн; в) від 20000 до 39999 грн суми позову - 10000 грн: г) від 40000 до 69999 грн суми позову - 18000 грн: д) 70000 грн та більше суми позову - 20000 грн (п.5.3) /а.с.20-21/.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні вказаного питання, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладені у справах "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, "Баришевський проти України" від 26.02.2015року; "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014 року, "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду яких ЄСПЛ вирішив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим; заявнику відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, зважаючи на те, що категорія справи не є складною, вважає, що розмір витрат у цій частині є надто завищеним.

Таким чином, суд, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачем сума є завищеною та неспівмірною із обсягом наданих послуг адвокатом, оскільки у вказаній справі витрачено незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у Жидачівському районному суді Львівської області; зазначена сума (18 000 грн) не відповідає критерію реальності таких витрат.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 4 000 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-79, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 352-354 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (адреса місцезнаходження: 03057, місто Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд, ) у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, у сумі 42 138 (сорок дві тисячі сто тридцять вісім) гривень 44 копійки, судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, а всього: 48 822 (сорок вісім тисяч вісімсот двадцять дві) гривні 44 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.Г. Равлінко