Справа №442/17/24
Провадження №2/442/307/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання - Малик О.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, повторно виданим Виконавчим комітетом Урізької сільської ради Дрогобицького району Львівської області 18 лютого 2020 року серії НОМЕР_1 , відповідний актовий запис за №41.

Обставина того, що спадкодавець є батьком ОСОБА_1 стверджується свідоцтвом про народження, виданим 3 жовтня 1961 року Урізькою сільською радою Бориславським райбюро ЗАГС Львівської області НОМЕР_2 з урахуванням свідоцтва про укладення шлюбу від 2 серпня 1980 року НОМЕР_3 , яким підтверджується зміна прізвища позивача з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) 1,26 умовних кадастрових одиницях, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Бориславської ТГ (Урізької сільської ради), який був оформлений сертифікатом ЛВ №0074233 на підставі розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації від 15.05.2000р. №161, зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 28.01.2001 за №103, що підтверджується довідкою Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.02.2023 13-0.92-289/15-23.

16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 №66951072 (номер у нотаріуса 110/220), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.12.2020 №62919262.

25 жовтня 2023 року нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно з підстави відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно - земельну частку (пай) 1,26 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і знаходиться на території Бориславської ТГ (Урізької сільської ради).

Оскільки їй невідомо, де знаходяться на даний час оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно то з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька ОСОБА_2 вона змушена звернутись до суду із цією позовною заявою в порядку загального позовного провадження про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника поступило клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, просять такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Не заперечують щодо задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується повторно виданим Виконавчим комітетом Урізької сільської ради Дрогобицького району Львівської області 18 лютого 2020 року, свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , актовий запис за №41.

Факт того, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 3 жовтня 1961 року Урізькою сільською радою Бориславським райбюро ЗАГС Львівської області НОМЕР_2 та Свідоцтвом про укладення шлюбу від 2 серпня 1980 року НОМЕР_3 , яким підтверджується зміна прізвища позивача з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) 1,26 умовних кадастрових одиницях, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Бориславської ТГ (Урізької сільської ради), який був оформлений сертифікатом ЛВ №0074233 на підставі розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації від 15.05.2000р. №161, зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 28.01.2001 за №103, що підтверджується довідкою Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.02.2023 13-0.92-289/15-23.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо спадщина відкрилась у період чинності Цивільного кодексу УРСР, застосовуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За приписами ст.529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина, батьки (усиновителі) померлого, а відповідно до ст.530 цього ж кодексу при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід і баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном (п.2. ч.1) або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (п.2.ч.2). Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину.

Мати позивача (дружина спадкодавця) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького району Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Довідкою старости сіл Уріж, Винники, Мокряни Дрогобицького району Львівської області від 18.10.2023 №16-19/786 підтверджується, що позивач вступила в управління (володіння) спадковим майном спадкодавця ОСОБА_2 , а отже, прийняла спадщину.

16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 №66951072 (номер у нотаріуса 110/220), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.12.2020 №62919262.

25.10.2023 нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстави відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно - земельну частку (пай) 1,26 га.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 №666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Та обставина, що спадкодавець ( ОСОБА_2 ) був включений до списку пайовиків як член КСП «Прикарпаття», отримав сертифікат на середню частку (пай) підтверджується рішенням XII сесії 1-го демократичного скликання Урізької сільської Ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 17.03.1994р. «Про затвердження списків громадян, які мають право на середню земельну частку», зокрема, пунктом 111 Додатку №1 до рішення сільської ради від 17.03.1994 р. по Урізькій сільській раді; рішенням ІІ-сесії III скликання Урізької сільської Ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 14 липня 1998 року №13 «Про включення осіб із списку на право одержання середньої земельної частки (паю) та затвердження осіб, які мають право на середню земельну частку, зокрема, пунктом 109 Додатку 32 до рішення сесії №13 від 14.07.1998 р. по Урізькій сільській раді.

Розпорядженням голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 15.05.2000 №161 внесені зміни до проекту роздержавлення та приватизацію земель ТзОВ «Мокрян», ТзОВ «Прикарпаття» та ТзОВ «Уріж» Урізької сільської ради.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

На виконання Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1V, який був прийнятий та набрав чинності уже після смерті спадкодавця, відповідно до проекту передачі земельних часток (паїв) у приватну власність було передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва жителям с.Уріж земельні в межах земельних часток (паїв), в тому числі й спадкодавцеві ОСОБА_2 , як це підтверджується Додатком до розпорядженням голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 01.10.2008 року №389 « Про передачу земельних часток (паїв) у власність, видачу державних актів на право власності на земельну ділянку».

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

Відповідно до п.3.1. вказаного листа ВССУ право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України).

Примірником газети «Галицька зоря» від 21 грудня 2023 року №63(209) підтверджується обставина втрати сертифікату на земельну частку (пай), яка видана на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 .

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що право на середню частку (пай) у спадкодавця ОСОБА_2 виникло за життя, але оформлено було на підставі рішень органу місцевого самоврядування та органу державної влади після його смерті, та враховуючи ту обставину, що позивач ОСОБА_1 на підставі закону є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька, прийняла спадщину у зв`язку з фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном, та вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) розміром 1,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Бориславської міської територіальної громади (Урізької сільської ради) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Дата складення рішення - 29.01.2024.

Суддя О.В. Крамар