УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/6552/20

Провадження № 6/638/258/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів та відшкодування збитків,

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 638/6552/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів та відшкодування збитків.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів та відшкодування збитків задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у сумі 516 683 гривні 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні збитки у розмірі 7 246 гривень 36 копійок та 3 % річних у розмірі 7 713 гривень 58 копійок за період з 13 листопада 2019 року по 12 травня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4 478 гривень 10 копійок.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Надобко Т.Ю. на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року, по справі № 638/6552/20, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів та відшкодування збитків постановлено залишити без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року - залишити без змін.

15 грудня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 адвоката Плахутіної А.А. про відстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів та відшкодування збитків.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 була добросовісним набувачем нерухомого майна відповідно до договору купівлі-продажу квартири, що характеризує її ступінь вини у виникненні спору. Зауважує, що матеріальний стан заявника на даний час не дозволяє здійснити оплату всієї грошової суми одразу, оскільки нерухоме майно, на яке вона має речове право, було пошкоджено під час обстрілів, що підтверджується повідомленням від 14 травня 2022 року, поданого у застосунок Дія.

Крім того, як відомо з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався й наразі триває. Тому ОСОБА_1 була вимушена виїхати в безпечне місце, на сьогодні перебуває у Республіці Німеччина, оформлена як біженка, у зв`язку з чим має нестабільний дохід, тому зараз не має можливості відразу сплатити кошти позивачу, потрібен час, що, на її думку, є винятковою підставою для звернення із заявою про розстрочення виконання рішення суду.

Зважаючи на матеріальний стан ОСОБА_1 , введення в Україні воєнного стану, з міркувань доцільності та об єктивної необхідності, для виконання рішення суду, наявні підстави для розстрочення виконання судового рішення, оскільки існують виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим, просить розстрочити виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року по справі № 638/6552/20 на 3 роки, рівними частинами по 14 892 грн. 25 коп. на місяць.

Справа не розглядалася у зв`язку з відпусткою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої В.М. у період з 1 січня 2024 року по 5 січня 2024 року включно.

Справа не розглядалася у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої В.М. у період з 17 січня 2024 року по 24 січня 2024 року включно.

Заявник ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином. Адвокат Плахутіна А.А. надала до суду заяву, в якій просив провести судове засідання 26 січня 2024 року за відсутності заявника ОСОБА_1 та її представника адвоката Плахутіної А.А. Вимоги заяви підтримують та просять її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявсь належним чином. Надав через канцелярію суду заяву про розгляд заяви без його участі. Проти задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду заперечує, просить відмовити.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення з наступних підстав.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів та відшкодування збитків задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у сумі 516 683 гривні 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні збитки у розмірі 7 246 гривень 36 копійок та 3 % річних у розмірі 7 713 гривень 58 копійок за період з 13 листопада 2019 року по 12 травня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4 478 гривень 10 копійок.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Надобко Т.Ю. на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року, по справі № 638/6552/20, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів та відшкодування збитків постановлено залишити без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року набрало законної сили 18 вересня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Однак, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України, у п. 37 постанови № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК (ст. 435 ЦПК в редакції Закону України від 03.10.2017 року), за результатами вирішення яких постановляється ухвала.

У свою чергу, ч. 1 ст. 435 ЦПК України закріплене положення, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року зазначено, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочки або розстрочка виконання, встановлення чи заміна способу і порядку виконання рішення допускається за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання заочного рішення, як підставу, що ускладнює виконання рішення суду представник ОСОБА_1 адвокат Плахутіна А.А. зазначає, що матеріальний стан заявника на даний час не дозволяє їй здійснити оплату всієї суми одразу, оскільки нерухоме майно, на яке вона має речове право, було пошкоджено під час обстрілів, що підтверджується повідомленням від 14 травня 2022 року, поданого у застосунок Дія.

У відповідності до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування.

Проте, зазначені обставини не можуть бути беззаперечним доказом скрутного майнового стану заявника Крім того, матеріали справи не містять відомостей про дохід ОСОБА_1 , зокрема, станом на час розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду, заявницею не надано доказів отриманого доходу у 2023-2024 році, хоча зі змісту заяви про розстрочення рішення суду вбачається, що заявник отримує нестабільний дохід.

Отже, розмір доходу, та, відповідно, доводи заявниці про недостатній розмір доходу та нестабільний дохід жодними належними та достатніми доказами не підтверджено, а, відтак, є недоведеними.

Таким чином, враховуючи наведене, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, суд доходить висновку, що заявником не надано належних доказів, що підтверджували б винятковість обставин для розстрочення виконання судового рішення. Зазначені заявником обставини не є винятковими та які не можна вважати такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відповідно до вимог ч. 4 ст. 435 ЦПК України.

При цьому суд враховує, що рішення суду є обов`язковим до виконання та повинно виконуватись, зважаючи на що суд доходить висновку, що підстави для розстрочення виконання рішення суду, відсутні, а тому у задоволені даної заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів та відшкодування збитків - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В. М. Яковлева