1Справа № 335/2475/23 2-др/335/6/2024
22 січня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Безштанківської К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву представника позивача адвоката Турчинського Максима Ігоровича про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу в цивільній справі № 335/2475/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі.
Представник позивача адвокат Турчинський М.І. після ухвалення вказаного судового рішення, звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить вирішити питання щодо стягнення з відповідача витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи у розмірі 3000 грн. 00 коп.
Учасники справи в судове засідання не прибули, 22.01.2024 від представника позивача адвоката Турчинського М.І. надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутності, заяву просив задовольнити.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява представник позивача про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19.
Вирішуючи питання розподілу понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката Турчинського Максима Ігоровича, суд виходить з наступного.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено копією договору про надання правничої допомоги від 01.12.2020 (а.с. 86), копією акту б/н від 23.10.2023 до договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 01.12.2020 (а.с. 87), який містить розрахунок наданих послуг, згідно якого загальна сума, яка підлягає сплаті позивачем складає 3000 грн. 00 коп., квитанцією б/н від 23.10.2023 на суму 3000 грн. 00 коп. (а.с. 87 зворот).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Зважаючи на складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих представником позивача послуг, витрачений представником позивача час на надання послуг, суд вважає розмір правничої допомоги є співмірним зі складністю справи, обґрунтованими та справедливим.
Керуючись ст.ст. 133,137, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача адвоката Турчинського Максима Ігоровича про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу в цивільній справі № 335/2475/23 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень 00 коп. відшкодування сум, сплачених у зв`язку із наданням юридичної допомоги.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі законного представника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .
Повний тест ухвали складено 29.01.2024.
Суддя А.В. Стеценко