ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Харківобленерго» на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2023 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

В липні 2021 року позивач, Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі АТ «Харківобленерго»), в особі уповноваженого представника звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення із відповідача ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 10 597,51 грн, що утворилась станом на 31.12.2018 на показники приладу обліку «036374», а також прохав стягнути судовий збір за подачу позову до суду у сумі 2 270 грн.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2023 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаним заочним рішенням не погодився позивач, АТ «Харківобленерго», та оскаржив його в апеляційному порядку через уповноваженого представника.

В апеляційній скарзі прохали рішення місцевого суду скасувати, як таке, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Вказували, що суд першої інстанції неналежним чином оцінив докази у справі, а саме довідку про розрахунок заборгованості, яка містила всі необхідні відомості про заборгованість і суд мав можливість перевірити правомірність проведених позивачем нарахувань, з огляду на те, що тарифи на послуги з постачання теплової енергії побутовим споживачам, які діяли у спірний період, затверджені постановою НКРЕ № 220 від 26.02.2015, є загальновідомими та знаходяться у загальному доступі. Також, суд повинен був надати можливість позивачу усунути недоліки позовної заяви, залишивши її без руху, для надання належних доказів на підтвердження заборгованості.

узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що договір між сторонами у справі не укладався, однак відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати спожитих житлово-комунальних послуг, тому позивач вірно зазначив ОСОБА_1 відповідачем за даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд зазначив, що позивачем надано лише один документ про заборгованість відповідача - Довідку (а.с. 5), що не є належним, допустимим доказом по справі, не підтверджує наявність заборгованості, не містить розрахунку вартості електричної енергії, період споживання електроенергії та тарифи її розрахунку на час споживання. Інших доказів суду не надано. Таким чином, місцевий суд дійшов висновку, що позов подано необґрунтовано, без зазначення конкретних правових підстав, тому в позові необхідно відмовити. Оскільки в позові відмовлено, то підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, тягар доказування обґрунтованості заявлених позовних вимог покладено саме на позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України)

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ст. 77 ЦПК України)

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 78 ЦПК України «Допустимість доказів»)

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст. 79 ЦПК України)

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. 80 ЦПК України)

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 244575490 від 16.02.2021, куди позивачем надаються послуги з постачання електроенергії. Право власності зареєстровано за відповідачем 13.01.2014 на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2012. (а.с. 6)

В силу норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ОСОБА_1 , як власник нерухомості, є фактичним споживачем житлово-комунальних за вказаним об`єктом, у тому числі послуг з електропостачання, а отже на нього покладається обов`язок здійснювати оплату за спожиту електроенергію у строки та порядку, визначених законом.

Позивачем зазначено, що за адресою споживача утворилась заборгованість за спожиту електроенергію за період з 21.04.2017 по 31.12.2018 у загальній сумі 10 597,51 грн.

На підтвердження розрахунку заборгованості до позовної заяви було долучено Довідку начальника Центрального РРЕ АТ «Харківобленерго» О.В. Гулого, з якої вбачається: загальна сума заборгованості 10 597,51 грн на показники приладу обліку: 21.04.2017 - «026488», 21.04.2017 - «036374»; спожито електроенергії 9886 кВт/год; сплачено споживачем 0 грн. (а.с. 5)

Саме на позивача, АТ «Харківобленерго», у даних правовідносинах покладено тягар доведення законними, належними і достатніми доказами у справі розміру заборгованості, яку пред`явлено до стягнення.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Надаючи оцінку вказаній Довідці позивача, як єдиному документу, наданому позивачем на підтвердження суми заборгованості, місцевий суд дійшов вірного висновку, що вона не є належним і допустимим доказом, що підтверджує наявність заборгованості, оскільки не містить належного розрахунку заборгованості.

Не спростовують правильності даного висновку суду першої інстанції і ті доводи скаржника, що з урахуванням відображених у Довідці відомостей та загальновідомих відомостей про тарифи за електропостачання побутовим споживачам, суд мав можливість перевірити правильність проведеного позивачем нарахування.

Так, у спірний період (2017-2018 рр.) діяли тарифи, затверджені постановою НКРЕКП № 220 від 26.02.2015 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню».

Згідно із вказаною постановою тариф за електроенергію, що відпускається населенню, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі в сільській місцевості) становив: за обсяг, спожитий до 100 кВт/год електроенергії на місяць (включно) 0,90 грн; за обсяг, спожитий понад 100 кВт/год електроенергії на місяць 1,68 грн (з урахуванням податку на додану вартість).

Згідно з Довідкою позивача загальний обсяг спожитої електроенергії за спірний період становить 9 886 кВт/год, однак відомості по якому саме тарифу (0,90 грн/кВт чи 1,68 грн/кВт) здійснювалось щомісячне нарахування боргу - відсутні.

Перевіривши правильність нарахування позивачем загальної суми заборгованості у розмірі 10 597,51 грн на загальний обсяг спожитої електроенергії у спірний період (9 886 кВт/год), апеляційним судом установлено: 9 886 х 0,90 = 8 897,40 грн; 9 886 х 1,68 = 16 608,48 грн. При цьому, позивачем зазначено, що споживачем у спірний період не здійснювались оплати. Тобто, вказана позивачем сума загальної заборгованості не співпадає із підрахунком, проведеним апеляційним судом за вихідними даними, що відображені у Довідці.

Отже, заявлена позивачем до стягнення із відповідача сума заборгованості у розмірі 10 597,51 грн не підтверджена належними і достатніми доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги в цій частині зводяться лише до не згоди позивача із оцінкою, наданою місцевим судом доказам у справі.

Інші доводи апеляційної скарги щодо наявності у суду підстав для залишення позову без руху, апеляційний суд зазначає, що такі твердження скаржника є хибними, оскільки оцінку доказам у справі суд надає за правилами статті 89 ЦПК України на стадії ухвалення рішення по суті спору, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі. А по-друге, відповідно до принципу диспозитивності у цивільному судочинстві (ст. 13 ЦПК України) та змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень і несе ризики невчинення певних процесуальних дій (у тому числі щодо подання доказів), тоді як суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Харківобленерго» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2024 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.І. Обідіна

В.П. Пікуль