Дата документу 12.02.2024
Справа № 334/5797/22
Провадження № 2/334/310/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

представника позивача Кузьменко К.О.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2022 року, Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення.

Позов обґрунтований тим, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 користуються послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації здійснюють не в повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з 01.04.2012 року по 31.10.2022 року утворилась заборгованість у сумі 42571,71 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Заочним рішенням від 14 лютого 2023 року позовні вимоги Комунального підприємства «Водоканал» було задоволено та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у сумі 42571, 71 грн.(сорок дві тисячі п`ятсот сімдесят одна гривня, сімдесят одна копійка) та судовий збір в розмірі 2481,00 грн. по 620,25 грн. з кожного.

05 жовтня 2023 року відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Остапенко Владислав Станіславович звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення.

Ухвалою суду від 16.10.2023 року вищевказане заочне рішення було скасовано та справу призначено до судового розгляду на 07.11.2023 року.

01.11.2023 року відповідач ОСОБА_1 надав відзив у справі, в якому вказав, що позовну заяву не визнає у повному обсязі, виходячи з того, що він має на праві приватної власності квартиру за адресою : АДРЕСА_2 де і фактично проживає з 2004 року, що підтверджується копією договору купівлі продажу,копіями рахунків на оплату комунальних послуги, відповідно до яких на ім`я ОСОБА_1 відкриті особисті рахунки по оплаті комунальних послуг, нараховуються комунальні послуги, які регулярно сплачуються, що підтверджується квитанціями про сплату за комунальні послуги, які він отримує проживаючи у своєму власному будинку, а також показами свідків. Позивач надаючи послуги відповідно до умов публічного договору з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, за 10 років не з`ясував хто є фактичними споживачами його послуг, натомість ввів суд в оману розрахувавши вартість спожитих послуг виходячи з даних держреєстраційної служби. Так, п.28 вище зазначеного публічного договору передбачається ,що «У разі тимчасової відсутності споживача та інших осіб понад 30 календарних днів споживач може письмово повідомити про це виконавцеві та надати відповідне документальне підтвердження. У такому разі споживач має право на неоплату вартості послуг (у разі відсутності приладів обліку в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна).» Такі повідомлення від споживача надходили позивачу, але чомусь розрахунок продовжував виконуватись на підставі кількості зареєстрованих , а не фактично проживаючих та отримуючих послуг по централізованому водопостачанню та водовідведенню. Виходячи з викладеного він не можу бути належним відповідачем по цій справі.

05.12.2023 року, представник позивача Кузьменко К.В. подала заяву про долучення детального розрахунку заборгованості за послуги з централізованого постачання та водовідведення.

12.02.2024 року, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Чесняк Ф.Ф. подав заперечення в яких зазначив, що просить суд розглядати дане заперечення з урахуванням викладених у ньому обставин, як офіційну заяву про застосування позовної давності до позовних вимогу КП «Водоканал» до відповідачів по справі: ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в порядку ст.267 ЦК України. Щодо ОСОБА_6 , враховуючи ті обставини, що комунальні послуги по водопостачанню та водовідведенню позивач йому не надавав, в частині позов, просить суд залишити без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засідання заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, зазначила, що розрахунок заборгованості вважає вірним, оскільки відповідач ОСОБА_1 до КП «Водоканал» не звертався, інформацією про те, що відповідач за вказаною адресою не проживає позивачу не надавав.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чесняк Ф.Ф. в судовому засіданні проти задоволення позовний вимог в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заперечували, просили відмовити з підстав, які зазначені у відзиві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Чесняк Ф.Ф. в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 просив застосувати строки позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі, про дату та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законодавством порядку, шляхом направлення судової повістки рекомендованим відправлення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 та підключена до мережі централізованого водопостачання та водовідведення, на неї відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Зазначені послуги надаються КП «Водоканал».

Квартиронаймачем зазначеної квартири є відповідач ОСОБА_4 , яка з іншими відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 є зареєстрованими у вказаній квартирі.

Згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01 квітня 2012 року по 31 жовтня 2022 року мається заборгованість по оплаті за послуги централізованого водопостачання і водовідведення в сумі 42571,71 грн.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання.

Згідно п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 23, 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуга з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у п.5 ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки.

Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення.

Згідно з п. 2.2 нової редакції статуту комунального підприємства "Водоканал", затвердженого 26 вересня 2019 року розпорядженням Запорізького міського голови, предметом діяльності підприємства є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області питної води відповідно до існуючого Державного стандарту та з переданими на експлуатацію Підприємству параметрами мереж і споруджень (а.с.9).

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, КП "Водоканал" надавав відповідачам як споживачам за вказаною адресою послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялися.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами фактично склалися правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга - зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 06.12.2022 року та відповіддю з управління державної реєстрації фізичних осіб від 12.12.2022 року. (а.с.16-18, 20).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом.

Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житла. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними з найманням житла.

Як вбачається з матеріалів справи, особовий рахунок на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за № НОМЕР_1 відкритий на ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно до п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" , яка діяла до 02.02.2022 року, споживач має право на: 1) зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). 2) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг; 3) несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою; 4) перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами; 5) установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; 6) періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; 7) ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; 8) внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги; 9) звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; 10) відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг.

Окрім того, відповідно до п. 47 Правил, які Постанови Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення"(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) , індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі;

Таким чином, обов`язок щодо своєчасного інформування комунальні служби про зміни споживачів комунальних послуг покладається на самих споживачів таких послуг.

Суд оцінив надані відповідачем докази свого не проживання в квартирі за адресою : АДРЕСА_1 , а саме Довідку КП «Водоканал» №198, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4462052 від 17.08.2004 року, Довідку голови ОСББ «Надія-75» від 28.09.2023 року.

Суд звертає увагу відповідача, що зазначені документи підтверджують факту наявності у ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно та наявність зобов`язань за ним.

При цьому, відповідач ОСОБА_1 , який залишається бути зареєстрованимв квартирі, в яку надавалися позивачем послуги з водопостачання і водовідведення, жодного разу не звертався до КП "Водоканал" з письмовою заявою про зменшення розміру плати, у зв`язку з відсутністю останнього за місцем реєстрації та не надавав відповідних документів. Жодних доказів на підтвердження цього не надано і суду.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Посилання відповідача на докази непроживання останнього у спірній квартирі є слушними, натомість, ОСОБА_1 з вимогою здійснити перерахунок плати за житлово-комунальні послуги безпосередньо до позивача не звертався, а тому його твердження про те, що з 2012 року він житлово-комунальними послугами не користувався є недоведеними та необґрунтованими.

Враховуючи, що за період з 01.04.2012 року по 31.10.2022 року позивач надав послуги з водопостачання води та водовідведення за адресою: . АДРЕСА_1 , а відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлявся, з яких не оплаченими залишились послуги на суму 42571,71 грн, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.4-6), який відповідачами не спростований, тому суд приходить до висновку, про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до положень частини першої статті 264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особої дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що позовна давність це строк, протягом якого особа може захистити в суді своє суб`єктивне право в разі його порушення, невизнання або оспорення. Позовна давність застосовується лише при вирішенні сторонами спору в суді.

У вказаній справі представником відповідача заявлено про застосування строку позовної давності.

Пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. Вказаний закон набрав чинності з 02 квітня 2020 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин з 12.03.2020, який неодноразово продовжувався та тривав до 30.06.2023.

З позовом до суду Концерн «МТМ» звернувся 05.12.2022 року та просив стягнути заборгованість, яка виникла з 01 квітень 2012 року по 31 жовтня 2022 року. Строк позовної давності продовжено з дня набрання чинності змін у Розділі «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо продовження строку позовної давності, з 02.04.2020 року.

Із наведеного вбачається, що позовна давність по заборгованості за період з квітня 2012 року по березень 2017 року спливла до введення карантину, а тому на неї дія пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо продовження строку позовної давності не поширюється. З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості, за період з квітня 2012 року по березень 2017 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

За таких обставин, стягненню підлягає сума заборгованості за період з квітня 2017 року по жовтень 2022 року в сумі 35898,86 грн.

За таких обставин, з урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості, задоволенню підлягають позовні вимоги у межах строку позовної давності, з урахуванням вимог п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.

Позов Комунального підприємства «Водоканал» необхідно задовольнити частково, стягнути з в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у сумі 35898,86 грн.(тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень, 86 копійок), в іншій частині відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати, у зв`язку зі зверненням із позовом до суду, по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог, що становить - 2094.71грн. по 523,67 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Позов Комунального підприємства «Водоканал» - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у сумі 35898,86 грн.(тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень, 86 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» судовий збір в розмірі 2094.71грн. по 523,67 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 20.02.2024 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач Комунальне підприємство «Водоканал», місцезнаходження: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61, . р/р НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ».

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Баруліна Т. Є.