15.02.2024
Справа № 331/7793/23
Провадження № 2-др/331/10/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

за участю секретаря: Мироненко О.В.

представника відповідача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2024 року у справі № 331/7793/23 позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів було задоволено частково.

19 січня 2024 року представник відповідача адвокат Іванісов В.С. звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 гривень.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримав.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви, вказавши на її необгрунтованість.

Суд , дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово учасників справи , вважає , що заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат не підлягає задоволенню з наступних підстав.

До клопотання про ухвалення додаткового судового рішення представником відповідача додано договір про надання правової допомоги, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу .

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право ,не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно ч. 4ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 141 ЦПК Україниінші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1, 3ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 141 ЦПК України деталізовано порядок прийняття судом рішення щодо судових витрат, а саме: якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз зазначених процесуальних норм свідчить, що Кодексом визначено умову стягнення судових витрат, щодо яких сторона не має можливості надати докази до прийняття рішення по суті позовних вимог - це обов`язкове повідомлення стороною відповідний суд до закінчення дебатів по справі про наявність судових витрат, які сторона сплатила, проте не може надати докази на час прийняття рішення по суті позовних вимог, або які сторона сплатить за результатами розгляду справи.

Проте, при розгляді цієї справи, представник відповідача адвокат Іванісов В.С. не повідомив суд ані в усній формі , що підтверджується звукозаписом судового засідання, ані письмово, про наявність судових витрат, які відповідач сплатив, проте не може надати докази на час прийняття рішення по суті позовних вимог, або які відповідач сплатить за результатами розгляду справи. Представником відповідача до відзиву не було долучено ані договору про надання правової допомоги, ані додатків до нього.

Крім того, представник відповідача адвокат Іванісов В.С. не зробив відповідну заяву, що відповідач має сплатити після розгляду справи витрати, пов`язані з правничою допомогою в конкретній сумі.

Недодержання процесуальної умови - обов`язкового повідомлення суд першої інстанції про наявність витрат на правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги, який укладений з адвокатом Іванісовим В.С. до закінчення судових дебатів по справі, - унеможливлює задоволення заяви представника відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України право ухвалити додаткове рішення у разі, якщо ним не вирішено питання про судові витрати, поширюється на ситуації, коли суд відповідної інстанції повинен вирішити це питання в установлених процесуальним законом випадках і не здійснив цього під час ухвалення судового рішення. При цьому додаткове судове рішення є невід`ємною частиною основного судового рішення та не може змінювати його змісту. Таким чином, по даній справі суд мав можливість вирішити питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу додатковим рішенням, якщо б вимоги про їх стягнення були заявлені до ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №820/1242/18, надане суду право ухвалити додаткове рішення у разі, якщо ним не вирішено питання про судові витрати, поширюється на ситуації, коли суд відповідної інстанції повинен вирішити це питання в установлених процесуальним законом випадках, і не здійснив цього під час ухвалення судового рішення.

Оскільки витрати на правничу допомогу адвоката Іванісова В.С. не заявлялись до відшкодування під час судового розгляду , тому відсутні підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, заява представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний тексть ухвали складений 15 лютого 2024 року.

Суддя: О.Є. Жукова