С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2-др/760/36/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2024 року в місті Києві
Солом`янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Коробенка С.В.
за участю секретаря Левіцької Н.О.
представника Позивача - адвоката Шнайдера С.В.
розглянув у судовому засіданні в залі суду питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку майна, що перебуває у спільній частковій власності
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення її права власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Крім того, визнати за Позивачем право власності вказану частку, а також стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості припиненої частки у праві власності в розмірі 514714,00 гривень.

До закінчення розгляду справи у судовому засіданні представниками Сторін заявлено про свій намір протягом п`яти днів подати докази остаточно понесених витрат на правничу допомогу.

09 жовтня 2023 року до суду надійшло клопотання представника Позивача про стягнення на його користь з Відповідача понесених витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 14000 гривень, а також судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2272,12 гривень та витрат на проведення експертизи в розмірі 2615,04 гривень.

13 жовтня 2023 року до суду надійшла заява про розподіл судових витрат від представника Відповідачки - адвоката Пана М.М., згідно з якою він просив розподілити судові витрати між сторонами, які складаються з судового збору сплаченого Позивачем, витрат на проведення експертизи, сплачених Відповідачкою, та витрат на правничу допомогу, які понесені Відповідачкою в розмірі 8 8433 гривень. При цьому, наполягаючи, що рішенням суду позовні вимоги були задоволені лише частково (суд збільшив розмір компенсації за частку Відповідачки), сторона Відповідача просить розподілити їх пропорційно до задоволених вимог (55,86% покласти на Позивача, а 44,14% - на Відповідачку). При цьому представник Відповідача заперечував проти врахування при розподілі судових витрат витрати на правничу допомогу та витрати на оплату експертизи, понесені Позивачем, оскільки в справі немає відповідних доказів.

У судовому засіданні Позивач та його представник заперечували проти компенсації Відповідачці понесених нею витрат на правничу допомогу з огляду на те, що позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі. Збільшення розміру компенсації, як зазначає Позивач, в даному випадку не є суттєвим, оскільки Позивач погодився з висновком експертизи і добровільно сплатив її на депозитний рахунок суду ще до ухвалення рішення.

Відповідачка просила розподілити витрати пов`язані з розглядом справи з урахуванням, як вона вважає, часткового задоволення позову.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; а у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з резолютивної частини рішення суду від 09 жовтня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Були задоволені усі його позовні вимоги: про припинення частки Відповідачки, визнання права власності на цю частку за Позивачем та про стягнення компенсації вартості частки з нього на користь Відповідачки.

Посилання Відповідача на те, що задоволення позову слід вважати частковим з огляду на збільшення розміру компенсації вартості припиненої частки Відповідача, суд оцінює критично, оскільки експертна оцінка вартості частки проведена вже після подання позову із заявленими вимогами, ця оцінка проведена на підставі, в тому числі, клопотання Позивача, а крім того - Позивачем добровільно, до постановлення судового рішення, внесено суму компенсації за частку Відповідачки у розмірі, що визначений за наслідками проведення судової експертизи. Крім того, на відміну від Відповідача, під час розгляду справи Позивач не заперечував проти висновку експерта, яким визначено розмір компенсації вартості частки Відповідачки.

Таким чином, витрати, пов`язані з розглядом справи, понесені Відповідачкою, покладаються на неї і компенсації зі сторони Позивача не підлягають.

Натомість, витрати Позивача підлягають компенсації Відповідачкою в обгрунтованому матеріалами справи розмірі.

Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Встановлено, що між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Шнайдером С.В. (Адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги від 23 листопада 2018 року (Договір).

Відповідно до п. 4.3 Договору гонорар адвоката визначається сторонами в додатках до цього договору.

Згідно з актом виконаних робіт (Звітом про надану правничу допомогу) від 09.10.2023 сторонами затверджений перелік наданих адвокатом послуг, пов`язаних з наданням правничої допомоги в даній справі, згідно з яким загальна їх вартість становить 14000 гривень.

Посилання Відповідача на те, що в справі немає доказів фактичного понесення витрат Позивачем на оплату вартості послуг адвоката у вказаному розмірі суд не приймає, оскільки дана обставина не є визначальною для розподілу витрат на правничу допомогу з огляду на те, що зобов`язання з оплати вказаної суми на користь адвоката підтверджується документально.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), саме на суд покладено обов`язок з`ясувати реальність (або неминучість) понесених витрат та встановити причинно-наслідковий зв`язок заявлених до відшкодування витрат із необхідністю і реальністю їх здійснення в межах конкретної справи.

У пунктах 29, 30 постанови Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що Позивачем доведений належними та допустимими доказами розмір витрат на правничу допомогу в сумі 14000 гривень. З огляду на тривалість перебування справи в провадженні суду, її складність, а також перелік робіт, наданих адвокатом, суд вважає витрати на послуги адвоката в розмірі 14000 гривень розумними та обгрунтованими.

Крім того, ухвалою від 17.11.2020 було призначено судову будівельно-технічну експертизу, оплату вартості якої покладено на обидві сторони в рівних частках. Виконання зобов`язань Сторонами з оплати вартості експертного дослідження (по 2615,04 гривень) підтверджується актом здачі-приймання висновку експерта №35710/20-42. (а.с. 110)

Питання про розподіл витрат Позивача на сплату судового збору вирішене судом у рішенні від 09 жовтня 2023 року.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 137, 141, 176, 246, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив:

1.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 16615,04 гривень.

2.Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

3.Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідачка ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: