Справа № 932/7620/22
Провадження № 2/932/2464/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі Кирилішиній В.Д.,

за участю представника позивачки адвоката Сидоренко А.С.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача адвоката Покотило Д.Ю.,

розглянувши в залі суду у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Сидоренко Альони Сергіївни в інтересах ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2022 позивач в особі адвоката Сидоренко А.С. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» завдану шкоду (суму страхового відшкодування) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 130 000 грн. 00 коп., згідно полісу № 205692535, з відповідача - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду причинену внаслідок ДТП у розмірі 205 631,85 грн та моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позов обґрунтований тим, що 02.08.2022 р. сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме, о 13 годині 00 хв. в місті Дніпрі на вул. Глінки, біля будинку № 7 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «FORD FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_2 , при зміні руху, а саме виконуючи маневр повороту, не переконавшись, що це буде безпечним і він своїми діями не створить перешкод іншим учасникам руху, скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась в попутному напрямку.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2022 року водій ОСОБА_1 визнаний винним за ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника автомобіля марки «FORD FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована відповідачем страховим полісом № 205692535 з лімітом відповідальності за заподіяну майнову шкоду у розмірі 130 000,00 грн.

Власником автомобіля марки «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , є позивачка ОСОБА_2 01.08.2022 позивачка направила відповідачу ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» копію постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2022 року. 03.08.2022 позивачка звернулась до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» з заявою про отримання страхового відшкодування.

З метою визначення реального розміру збитків Позивачкою було залучено судового експерта. Висновком експертного дослідження судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_3 № 0409/22 від 05.09.2022 встановлено, що матеріальна шкода, станом на 05.09.2022 складає 335 631,85 грн. 30.11.2022 позивачка на адресу відповідачів направила претензії з вимогою про солідарну сплату суми завданої шкоди у розмірі 335 631,85 грн., однак станом на день подання позову вимоги залишились без задоволення.

Страхову виплату позивач не отримав. У зв`язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму матеріального збитку у розмірі 205 631,85 грн., а також моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. Стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» суму страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн., а також судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 скористався правом на подання відзиву, в якому заперечував проти задоволення позову, оскільки, на його думку, позивачем не надано передбаченого законодавством обґрунтування заподіяння шкоди в розмірі, визначеному у позові. Крім того, цивільна відповідальність ОСОБА_1 на час пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», яка має відшкодувати позивачеві заподіяну під час ДТП шкоду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити .

Відповідач та його представник адвокат Покотило Д.Ю. проти задоволення позову заперечували, зазначили, що розмір спричиненої шкоди значно завищено, просили відмовити в частині стягнення шкоди з відповідача, оскільки повинна відшкодовувати страхова компанія. Відповідач ОСОБА_1 не заперечував проти факту спричинення матеріальної шкоди позивачці. Спричинення моральної шкоди не обгрунтовано належними доказами.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши зібрані у справі докази у їхній сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 02.08.2022 р. сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме, о 13 годині 00 хв. в місті Дніпрі на вул. Глінки, біля будинку № 7 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «FORD FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_2 , при зміні руху, а саме виконуючи маневр повороту, не переконавшись що це буде безпечним і він своїми діями не створить перешкод іншим учасникам руху, скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась в попутному напрямку.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2022 року водій ОСОБА_1 визнаний винним за ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2022 року є преюдиційними і доведенню не підлягають.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника автомобіля марки «FORD FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» страховим полісом № 205692535 з лімітом відповідальності за заподіяну майнову шкоду у розмірі 130 000,00 грн.

Судом також установлено, що згідно висновку по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. № 0409/22 від 05.09.2022 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_3 , станом на 05.09.2022 складає 266 841,68 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ВТВ складає 335 631,85 грн.

Станом на час подання позовної заяви та протягом розгляду справи вказані збитки позивачу не відшкодовані.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Приписами ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктами 5, 6 указаної постанови Пленуму визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2808 цс15 від 20 січня 2016 року).

Під реальними збитками відповідно до ст. 22 ЦК України є витрати, яких особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) ОСОБА_2 було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Ураховуючи право позивача на відшкодування шкоди від її заподіювача, а також приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи було встановлено судом та доведено позивачем спричинення шкоди саме ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про стягнення із останнього як заподіювача шкоди різницю матеріальної шкоди між страховим відшкодуванням та загальною сумою заподіяної шкоди, визначену висновком № 0409/22 від 05.09.2022 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, у розмірі 205631,85 грн.

Разом з цим, з відповідача ПрАТ «Страхова компанія«Український страховий стандарт» підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн.

Щодо заперечень відповідача ОСОБА_1 проти визначеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. № 0409/22 від 05.09.2022 року розміру спричиненої шкоди, суд відхиляє ці доводи з огляду на те, що клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи ані відповідач, ані його представник в судовому засіданні не заявляли, іншого висновку судового експерта не надали, відповідач ОСОБА_1 був присутній при огляді транспортного засобу експертом Дроздовим Ю.В., також стороною відповідача не подавалось будь-яких доказів на спростування зазначеного висновку експерта № 0409/22 від 05.09.2022 року про визначення вартості матеріальних збитків.

Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 , моральної шкоди у розмірі 15000 грн., суд приходить до такого:

Згідно з ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи те, що сама дорожньо-транспортна пригода призвела до переживань ОСОБА_2 , які викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час користуватися автомобілем та зміни звичного способу життя з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 3 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На думку суду, саме ця сума відповідає ступеню та характеру моральних страждань ОСОБА_2 . Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення моральної шкоди позивача і не повинен призводити до його збагачення. Сума моральної шкоди, на стягненні якої наполягає позивач, яка дорівнює 15 000 грн., є явно завищеною.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 127,02 грн. та з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2249,36 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 530, 612, 625, 1166, 1167, 1187, 1188 1194 ЦК України, Постановою ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013р. ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 76-81, ч. 6 ст. 82, ст.ст. 89, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача Сидоренко Альони Сергіївни в інтересах ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (, 04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 2-А) на користь ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму страхового відшкодування в розмірі 130 000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 205 631,85 грн., в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди в розмірі 3000 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (, 04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 2-А) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір 2 249,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір 2127,02 грн.

В задоволенні решти позовний вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

В повному обсязі рішення складено 14.02.2024 року.

Суддя О.С. Овчиннікова