ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/221/24 Справа № 194/624/22 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Канурної О.Д., Максюти Ж.І.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року про залишення без розгляду заяви керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області, заінтересовані особи: Тернівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Комунальне підприємство «Тернівське житлово-комунальне підприємство», ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді міста Тернівка, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року керівник Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді міста Тернівка, заінтересовані особи: Тернівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Комунальне підприємство «Тернівське житлово-комунальне підприємство», ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року заяву залишено без розгляду. Роз`яснено заявнику, що він щодо даних вимог має право подати позов на загальних підставах.

В апеляційній скарзі Павлоградська окружна прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді міста Тернівка.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зазначені в ухвалі суду обставини не відповідають дійсності, оскільки спір про право відсутній. ОСОБА_1 не має жодного права на спірну квартиру, що було встановлено рішенням суду про відмову у задоволенні її позову про визнання права власності з набувальною давністю. Окремо вказувала про законність їх вимог та наявність правових підстав для задоволення заяви.

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали суду просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказувала що " ОСОБА_2 " та " ОСОБА_3 " це дві різні особи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положенням ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України).

Згідно частини 2 вказаної вище статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

За положеннями частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі договору міни нерухомого майна від 14 жовтня 1999 року, зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі, реєстраційний номер 10/5-НДТ .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 15 від 13 січня 2003 року.

Після смерті ОСОБА_4 заповіти від його імені не посвідчувалися, але заведено спадкову справу №85/2003 рік від 13 травня 2003 року на підставі заяви ОСОБА_5 , спадщина не видавалася, будь-які документи в спадковій справі відсутні, що підтверджується копією листа №163/01-16 від 20 квітня 2017 року, наданого завідуючою Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та копіями Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47475999, № 47476023 від 20 квітня 2017 року .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 472 від 28 листопада 2005 року.

Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася, відомості про спадкоємців відсутні, заповіти від її імені не посвідчувалися, що підтверджується копією листа № 163/01-16 від 20 квітня 2017 року, наданого завідуючою Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та копіями Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47422648, № 47422651 від 13 квітня 2017 року .

Відповідно до оригіналу розписки від 27 квітня 2006 року, яка знаходиться в матеріалах справи № 194/1192/16-ц, ОСОБА_6 продала ОСОБА_1 належну їй квартиру по АДРЕСА_2 за 400 доларів США, гараж по АДРЕСА_3 за 100 доларів США, земельну ділянку за 150 доларів США, претензій не має .

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2018 року по справі № 194/1192/16-ц уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, інтереси якої представляє прокурор Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, третіх осіб: відділу реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції, Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю, залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року по справі № 194/647/19 задоволено заяву заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області, заінтересовані особи: Тернівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Комунальне підприємство «Тернівське житлово-комунальне підприємство», ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, та визнано відумерлою спадщину, яка залишилася після смерті громадянина ОСОБА_4 , яка складається з нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 29 кв.м., вартістю 55 000 грн.

Постановою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року по справі №194/647/19 за заявою заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області, заінтересовані особи: Тернівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Комунальне підприємство «Тернівське житлово-комунальне підприємство», ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2021 року скасовано та в задоволенні заяви відмовлено. В постанові Верховий Суд відмовив у задоволені заяви прокурора щодо визнання відумерлою спадщини після смерті ОСОБА_4 щодо квартири АДРЕСА_1 , оскільки вказане майно успадкувала ОСОБА_5 , а вимог про визнання спадщини відумерлою після її смерті прокурор не заявляв.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2022 року по цивільній справі № 194/25/22 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Павлоградська окружна прокуратура Дніпропетровської обласної прокуратури, про визнання права власності на житлову квартиру за набувальною давністю.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року по цивільній справі № 194/25/22 рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2022 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2023 року по цивільній справі № 194/25/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Павлоградська окружна прокуратура Дніпропетровської обласної прокуратури, про визнання права власності на житлову квартиру за набувальною давністю.

Залишаючи заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження. ОСОБА_1 користується квартирою АДРЕСА_1 , довгий строк мешкала в цій квартирі, сплачує комунальні послуги, рахунки яких переоформлені на неї, та від спірної квартири є ключі тільки у неї. Окрім того, у даній квартирі мешкають квартиранти, яким остання здала квартиру у оренду. Також, ОСОБА_1 має намір подати позов до суду про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , який готується та буде поданий до суду. Дані обставини не спростовуються прокурором.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком оскільки він не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Так дійсно, у січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тернівської міської ради Дніпропетровської області та якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності, стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Втім рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Павлоградська окружна прокуратура Дніпропетровської обласної прокуратури, про визнання права власності на житлову квартиру за набувальною давністю відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2023 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Павлоградська окружна прокуратура Дніпропетровської обласної прокуратури, про визнання права власності на житлову квартиру за набувальною давністю відмовлено.

Отже, висновки суду першої інстанції про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасними.

Колегія суддів звертає увагу на те, що спір про право, як підстава для залишення заяви без розгляду, не може бути гіпотетичним та виникнути у майбутньому, а повинен існувати саме на час залишення заяви без розгляду.

Під спором про право потрібно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Відповідно виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Викладене свідчить про передчасність висновків місцевого суду щодо наявності спору про право та необхідність застосування положень ст. 379 ЦПК України, часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: О.Д.Канурна

Ж.І. Максюта