Провадження № 2/761/3668/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла зазначена позовна заява.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року вказану заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Копію вказаної ухвали суду отримано позивачкою 16 січня 2024 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.

26 січня 2024 року через канцелярію суду позивачкою подано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 27 жовтня 2023 року. Проте, позивачкою вимог ухвали суду про залишення заяви без руху виконано не було, та не усунуто недоліків вказаної позовної заяви, з огляду на наступне.

02 лютого 2024 року через канцелярію суду позивачкою подано клопотання про долучення копії відповіді на адвокатський запит до матеріалів справи.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_2 є громадянином Азербайджанської Республіки.

Процесуальний порядок провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано Розділом ХІ ЦПК України.

Статтею 63 ЗУ «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Постановою пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Загальні правила підсудності цивільних справ судами України визначаються стосовно іноземців так само, як і стосовно громадян України.

Відповідно до ст. 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Тобто, при визначенні підсудності цивільних справ за участю іноземної особи може мати місце загальна територіальна підсудність, альтернативна, виключна та договірна підсудність.

Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» в якій містяться підстави для визначення підсудності справ судам України, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо на території України відповідач має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме майно чи нерухоме майно, на яке можна покласти стягнення, або знаходиться філія або представництво юридичної особи - відповідача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільних дітей у сторін не має, а тому позивачка позбавлена права застосування альтернативної підсудності даного позову за своїм зареєстрованим місцем проживання. Проте, звертаючись до суду з даним позовом позивачка обрала підсудність справи за місцем свого проживання, оскільки останній невідоме останнє місце проживання відповідача, що суперечить приписам ст. 28 ЦПКУкраїни.

В поданій заяві про усунення недоліків, на виконання вимог ухвали суду від 27 жовтня 2023 року, позивачкою зазначено, що їй невідоме останнє місце проживання відповідача, а також у відповідача відсутнє нерухоме майно, згідно інформаційної довідки №361055230, наявної в матеріалах заяви, та у зв`язку із цим просить суд розглянути справу за місцем перебування позивача.

Разом з тим, ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року позивачці було роз`яснено порядок усунення недоліків.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, заяву необхідно визнати неподаною та повернути заявнику.

Крім того, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - визнати неподаною і повернути позивачу.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: