Справа № 740/4881/23
Провадження № 2/740/94/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

з участю секретаря Філоненко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Левченка Г.В.,

представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвоката Щербака О.В.,

відповідача ОСОБА_4

представника органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради - Гаєвої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку квартири, придбаної в шлюбі, -

встановив:

02.08.2023 позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позов мотивувала тим, що з 19.01.2008 до 27.02.2020 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перебування у шлюбі за спільні кошти вони придбали квартиру у АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.09.2010. Спірна квартира була зареєстрована за ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_2 у Головному військовому клінічному госпіталі м.Києва від отриманих при виконанні військового обов`язку поранень ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і на квартиру, яка була придбана ними під час шлюбу.

Зазначає, що за життя поділу спільного майна подружжя ними не було проведено, оскільки після розлучення, вони з колишнім чоловіком та сином продовжували проживати у вищевказаній квартирі, спору щодо використання квартири також не мали. Отже, питання розподілу майна взагалі ніким не ставилось та не мало підстав. Після смерті колишнього чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на частку у спільній сумісній власності, але їй було відмовлено, оскільки частки не були виділені.

Позивач у судовому засіданні та її представник, підтримали поданий позов.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та їх представник,зазначили, що визнають позов.

Відповідач ОСОБА_4 та представник органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради, що діє в його інтересах не заперечили проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, зареєстрованому 19.01.2008, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 19.01.2008 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого 18.07.2008 (а.с. 10).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.02.2020 шлюб між сторонами розірвано (а.с.11).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.09.2010 вбачається, що ОСОБА_6 купив у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Продаж квартири вчинено за 40 000 грн. Договір купівлі-продажу квартири вчинено за згодою дружини покупця ОСОБА_5 (п.10 договору) (а.с.22-23).

З відомостей Державного реєстру речових прав вбачається, що право власності на нерухоме майно двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу (а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 виданого 03.04.2023 (а.с.8).

За життя ОСОБА_6 між колишнім подружжям не було розподілено майно, що є сумісною власністю подружжя.

Згідно відповіді Другої ніжинської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини звернулися: син померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько померлого ОСОБА_2 та матір померлого ОСОБА_3 , що також підтверджується копією спадкової справи (а.с. 49-65).

Згідно Звіту про оцінку майна, вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 , складає 200 000 грн (а.с.30).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми ст.60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними у період шлюбу.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

При визначенні майна, яке підлягає поділу, необхідно вирішити питання, коли саме сторонами припинений шлюб; обсяг спільного майна, нажитого за час ведення спільного господарства; джерел його придбання, наявності боргів подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначеностаттею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма ч.3 ст.61 СК України кореспондує частині четвертій ст.65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин, за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя та яке використане саме в інтересах сім`ї.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.70 СК України, ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Враховуючи зазначені приписи закону суд дійшов висновку, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , була набута сторонами під час перебування у шлюбі, а тому потенційно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з метою захисту права власності позивача.

Керуючись ст. 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої в АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 15.02.2024.

Суддя Т.О. Гагаріна