ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1267/18 Номер провадження 22-ц/814/1133/24Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

розглянув у в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» на ухвалу судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02 листопада 2023 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.01.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02 листопада 2023 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.01.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Заяву про перегляд рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.01.2021року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фірма «Берізка», посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу повернути до місцевого суду для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги повторно викладені обставини і доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленим обставинами і звертається увага, що після ознайомлення 27 березня 2023 року із матеріалами справи №536/1267/18 ТОВ «Фірма «Берізка» звернулося до Верховного Суду із заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 28 липня 2023 року, проте Верховний Суд ухвалою від 25 квітня 2023 року повернув заяву і не роз`яснив, який саме суд має розглянути заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Аналогічним чином Полтавський апеляційний суд ухвалою від 31 липня 2023 року відмовив у прийнятті і повернув заяву ТОВ «Фірма «Берізка» про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

Верховний Суд ухвалою від 20 вересня 2023 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Фірма «Берізка» на ухвалу Полтавський апеляційний суд від 31 липня 2023 року і роз`яснив, що заява має бути розглянута саме Автозаводським районним судом м.Кременчука.

Отже, наведені обставини є поважними, оскільки ТОВ «Фірма «Берізка» не допустило об`єктивного зволікання з поданням заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отримано.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фірма «Берізка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути середній заробіток за час затримки при звільненні - 99 118,08 грн, у відшкодування моральної шкоди - 150 000,00 грн і витрати на правничу допомогу - 25 000,00 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Фірма «Берізка» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 99 118,08 грн, моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, судовий збір у розмірі 1 069,00 грн, а всього 108 187,08 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Фірма «Берізка» задоволено частково - рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28 січня 2021 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 08 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2021 року скасовано, рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28 січня 2021 року залишено в силі.

05.10.2023 року представник ТОВ «Фірма"Берізка" Олефір П.П. звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.01.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Фірма «Берізка" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, в якій просив: поновити строк на подання заяви про перегляд вищевказаного рішення за нововиявленими обставинами; відстрочити ТОВ «Фірма «Берізка» строк сплати судового збору за подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами до закінчення розгляду заяви; відкрити провадження за заявою ТОВ «Фірма «Берізка» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами; скасувати рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.01.2021 року за нововиявленими обставинами, закрити провадження у справі.

В обгрунтвання заяви посилався на таке.

27.03.2023 року представник ТОВ "Фірма «Берізка" ознайомився з матеріалами цивільної справи № 536/1267/18 та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 31.05.2021 року і ним встановлені обставини, які, нам його думку, є нововиявленими відповідно до ст.423 ЦПК України, а саме:

невідповідність касаційної скарги ОСОБА_1 вимогам ст.392 ЦПК України; зміна ОСОБА_1 первісного предмету позову; безпідставність доводів ОСОБА_1 в обґрунтування касаційної скарги про те, що Полтавський апеляційний суд не врахував висновки щодо застосування норми права, викладені у постановах Верховного Суду України і Верховного Суду, наведених ним у касаційній скарзі; здійснення ОСОБА_1 цивільних прав з порушенням загальних засад цивільного судочинства.

Також, під час підготовки заяви від 04.10.2023 року ним встановлена нововиявлена обставина, що заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення середньої заробітної плати є вимогою про застосування до ТОВ «Фірма "Берізка" юридичної відповідальності одного виду, що порушення трудового права при звільненні, що суперечить ст. 61 Конституції України.

До 27.03.2023 року ця обставина не була відома ТОВ «Фірма "Берізка", тому не була підставою для обґрунтування поданих раніше заяв про перегляд судових рішень, та є підставою для перегляду рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.01.2021 року за нововвиявленими обставинами.

Ухвалою судді від 10.10.2023 року заяву ТОВ «Фірма "Берізка" про перегляд за ново виявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.01.2021 року залишено без руху.

Заявнику запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 4 111,77 грн, подати клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

У заяві про усунення недоліків представник ТОВ «Фірма «Берізка» у частині обґрунтування причини пропуску строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами стверджує, що ТОВ «Фірма «Берізка» не отримувало копію касаційної скарги ОСОБА_1 і до 27 березня 2023 року дня ознайомлення з матеріалами справи, йому (Товариству) не могло бути відомо про нововиявлені обставини.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що представник ТОВ «Фірма "Берізка" 27.03.2023 року ознайомився з матеріалами цивільної справи №536/1267/18 і касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 31.05.2021 року, отже про обставини, які зазначені як в заяві від 04.10.2023 року, так і в заяві від 30.10.2023 року представник ТОВ «Фірма «Берізка» був достеменно обізнаний з 27.03.2023 року.

Із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ТОВ «Фірма «Берізка» звернулося 05.10.2023 року з пропуском тридцятиденного строку, встановленого п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України на подання такої заяви.

Представником ТОВ «Фірма "Берізка" не зазначено жодних обставин, які б свідчили про існування будь-яких перешкод для своєчасного подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

У постанові Верховного Суду 28 лютого 2023 року (справа № 935/2232/19) викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

«Згідно із пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили (пункт 1 частини другої статті 424 ЦПК України).

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (частина третя статті 424 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пункту 6 частини третьої статті 426 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинна відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

До заяви додається, зокрема у разі пропуску строку на подання заяви, - клопотання про його поновлення.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності у цивільному процесі, відповідно до прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та у межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) потрібно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного процесуального строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суди мають враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку повинна здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і незалежних від волі та поведінки особи причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного проміжку часу без поважних причин, таке рішення порушує принцип правової визначеності.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору, що передбачає неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження чи перегляду рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

За змістом статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, процесуальним законом встановлені часові обмеження на вчинення тих чи інших процесуальних дій, зокрема на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, у разі недотримання яких суд виключно за обґрунтованим клопотанням та в межах доводів заявника може поновити строк на звернення до суду. У разі пропуску відповідного строку та за відсутності клопотання учасника справи про його поновлення суд залишає заяву без розгляду. Це правило не стосується пропуску присічного строку, який не підлягає поновленню навіть за наявності поважних причин його пропуску.»

У межах розгляду цієї справи встановлено, що заявник, як він сам стверджує, дізнався про існування нововиявлених, на його переконання, обставин 27 березня 2023 року після ознайомлення з матеріалами справи у суді, зокрема із змістом касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2021 року.

У подальшому, як слідує з апеляційної скарги, ТОВ «Фірма «Берізка» зверталося із заявами про перегляд рішення за нововиявленими обставинами до Верховного Суду, Полтавського апеляційного суду, судовими рішенням яких заяви повернуті заявнику.

Відповідно до ч.1 ст.425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених ч.2, п.1,3 ч.3 ст.423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Як убачається з матеріалів справи, рішення у справі №536/1267/18 ухвалено Автозаводським районним судом м. Кременчука 28 січня 2021 року, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 31 травня 2021 року.

Отже, ТОВ «Фірма «Берізка», дізнавшись про нововиявлені обставини, мало подати відповідну заяву саме до Автозаводського районного суду м.Кременчука згідно приписів ч.1 ст.425 ЦПК України.

Незнання заявником вимог закону не є поважною причиною для пропуску процесуального строку, існування інших обставин, які об`єктивно перешкоджали ТОВ «Фірма «Берізка» своєчасно подати заяву про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, заявником не доведено.

З огляду на наведене ухвала судді суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» залишити без задоволення.

Ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 14 лютого 2024 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов