Справа № 529/1614/23
Провадження № 2/529/88/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 та стягнення аліментів з останньої на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що 19 серпня 2014 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, ведення спільного господарства, відсутністю взаєморозуміння з відповідачем фактично припинено та те що відповідачка фактично покинула позивача з дітьми виїхавши до Російської Федерації, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. При цьому, відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхніх спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом з ним та знаходяться на його повному утриманні. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати щомісячно з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3 , доньку ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 21.11.2023 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

З наявної у матеріалах довідки про причини повернення на конвертах, які було повернуто до суду вбачається, що надіслані судом відповідачу ОСОБА_2 рекомендований лист з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви разом з копіями доданих до документів з повідомленням про розгляд справи було не вручено. Крім цього, відповідач ОСОБА_2 була повідомлена про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення.

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі 19 серпня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 70, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с. 5/.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 /а.с. 13-15/.

Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного та те що відповідач покинула сім`ю та виїхала до Російської Федерації. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх позивач та відповідач наміру і бажання не мають, що підтверджується доводами позовної заяви. Спільне господарство сторони не ведуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхніх неповнолітніх дітей, які повинні виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові.

Питання про вибір прізвища не зазначено у позовних вимогах, позивачем будь-яких заяв щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу також не подано, тому воно не було предметом судового розгляду.

Також, судом встановлено, що відповідач по справі є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що проживають з позивачем та перебувають на його повному утриманні, що підтверджується крім іншого висновком органу опіки і піклування Диканської селищної ради про визначення місця проживання дітей затвердженого рішенням виконавчого комітету Диканської селищної ради 31.03.2023 за №111 /а.с. 8-10/. Відповідач є працездатною, ніяких матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має.

Відповідачем, якого належним чином повідомлено про розгляд справи не було надано суду доказів, які б спростовували позовні вимоги чи доказів щодо неспроможності сплати нею аліментів у розмірі, визначеному позивачем у справі, а саме - у розмірі 1/2 частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує у повному обсязі покладеного на неї обов`язку утримувати неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3 , доньку ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 , хоча зобов`язана утримувати останніх до їхнього повноліття, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, беручи до уваги, що відповідачем не було надано суду заперечень проти заявленого позивачем розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позов в цій частині також підлягає задоволенню та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей саме у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Враховуючи те, що позивачем не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у справі, щодо сплати судового збору за вимогу про розірвання шлюбу та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі не було предметом судового розгляду.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп підлягає згідно з ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрований 19 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 70.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої по АДРЕСА_1 , не працюючої, реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на утримання малолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 14 листопада 2023 року і продовжувати до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (однієї тисячі двісті одинадцяти) грн 20 коп.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий О.С. Кириченко