РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, котрий на даний час розірвано. Від спільного подружнього проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач є батьком неповнолітньої дитини, котрий матеріальної допомоги на її утримання не надає, не приймає участі у її вихованні.

Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача на судовий розгляд справи подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності та не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, а тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечила позивач.

Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Копією рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.12.2023 року, справа №154/3370/23, провадження 2/154/923/23 стверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2016 року по 22.12.2023 року.

З дослідженої судом копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі.

Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків.

Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий не виконує обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, а також беручи до уваги, що на судовий розгляд справи відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували обґрунтування позивача, тому суд прийшов до висновку, що вимоги є законними, доведеними і підлягають до задоволення.

Даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини.

Визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб та достатній рівень життя дитини, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на утримання дружини та аліменти на утримання дитини присуджуютьсяза рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.180, ч.3 ст. 181, 182, ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивач (стягувач): ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11.06.2024 року.

Головуючий:/підпис/

Виготволено завтоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук