Справа № 165/93/24 Головуючий у 1 інстанції: Федечко М. О.
Провадження № 22-ц/802/540/24 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів -Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І.

секретар Власюк О. С.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 подану її представником ОСОБА_1 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 21 березня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона являється клієнтом АТ «Ощадбанк» у якому на її ім`я відкрито два рахунки. До рахунків «прив`язаний» її фінансовий номер телефону, яким вона користується повсякденно.

05 жовтня 2023 року о 11:17 год. після телефонного дзвінка невідомої особи та повідомлення про заборгованість позивача по кредиту, остання звернулася на «гарячу лінію» «Ощадбанку» та дізналась, що з обох її рахунків були зняті кошти. Невідкладно, 06 жовтня 2023 року, з метою з`ясування вищевказаних обставин, ОСОБА_3 звернулась у відділення банку, де їй стало відомо, що 30.08.2023 з її рахунків зняті кошти в сумі 3035 гривень, а 31.08.2023 року - 5900 гривень.

Отримавши виписку по рахунках, позивач дізналась, що переказ коштів в сумі 3035 грн. та 5900 грн. відбувся через UKR KYIV MOBILE BANKING 0001. Про списання коштів з її банківських рахунків ОСОБА_3 дізналась лише у приміщенні банку, при цьому позивач не надавала банку в будь-якій формі згоди на списанні її коштів з банківських рахунків, послугами сервісів інтернету для оплати послуг вона не користувалась. Мобільний телефон вона не втрачала, у користування стороннім особам його не передавала.

Оскільки, будь-яким чином вона не причетна до вказаних фінансових операцій, на її запитання яким чином відбулось списання коштів з банківських рахунків, працівники банку не спромоглись надати ґрунтовну та вичерпну відповідь про те, яким чином шахраї отримали доступ до її банківських рахунків, також не змогли надати інформацію про зловмисників, місце їх перебування та місце вчинення кримінального правопорушення.

Модель мобільного телефону ОСОБА_3 є застарілою, а тому у апаратно-програмному середовищі телефону неможливо встановити мобільний додаток «Ощад24/7» за допомогою якого власник рахунку спроможний контролювати зарахування та списання коштів з її рахунків. Вказана обставина унеможливлює належним чином контролювати рух коштів по банківських рахунках за допомогою мобільного платіжного інструменту. Ініціатором переказу коштів з обох банківських рахунків ОСОБА_3 не була. Жодних смс - повідомлень на номер мобільного телефону, який «прив`язаний» до рахунків, про проведені транзакції за картковими рахунками, вона не отримувала.

По факту крадіжки коштів з її банківських рахунків, 06.10.2023 вона звернулась з заявою у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП, за результатами якої розпочато кримінальне провадження №0000946 за ч. 4 ст. 185 КК України. Досудове розслідування на даний час триває.

09.10.2023 вона звернулась із заявою у відділення «Ощадбанку» про повернення безпідставно списаних з її карткових рахунків грошових коштів.

Відповіддю на звернення від 17.10.2023 за №102.107-23/170, банк відмовився повертати безпідставно списані грошові кошти. Своє рішення банк мотивував тим, що операції з використанням Інтернет ресурсу проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту та були направлені на номер мобільного телефону. Банк вважає, що реквізити платіжних карток , СVС2 пароль та паролі (ПІН-коди для одноразової операції в мережі Інтернет) стали відомі третій особі. ОСОБА_3 було рекомендовано звернутись до правоохоронних органів для прийняття рішення згідно діючого законодавства. В той же час, із вказаного листа не вбачається, що ОСОБА_3 своїми діями якимось чином сприяла передачі паролів, ПІН-кодів свого логіну та паролю третім особам, відповідно Банком не було встановлено її вини у передачі цих даних третім особам.

ОСОБА_3 , як володілець банківських рахунків та користувач карток, своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, не розголошувала третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та повідомляла іншу конфіденційну інформацію. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Після отримання інформації про списання коштів з банківських рахунків вона невідкладно звернулась до відділення Банку та до правоохоронних органів, для фіксування та розслідування кримінального правопорушення.

Водночас паролі та пін-коди до банківських карток не могли бути доступні особам, які безперешкодно заволоділи грошовими коштами 30.08.2023 та 31.08.2023 за її картковими рахунками, якщо тільки ці особи не працюють (працювали) у АТ «Ощадбанку» та мають (мали) доступ до відповідних клієнтських баз даних.

Беручи до уваги інформацію, яка викладена відповідачем у листі від 17.10.2023, ОСОБА_3 вважає, що банком не було доведено, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Загальна сума викрадених грошових коштів складає 8935 грн., безпідставно нараховані відсотки на банківському рахунку за користування кредитними коштами після здійснення неналежного переказу становлять 838,17 грн., відповідно пеня внаслідок здійснення неналежного переказу в розмірі 0,1% суми переказу становить 8,9 грн. (за кожен день) х 131 день (з 31.08.2023 по 08.01.2024 рік) = 1166 грн. Окрім того, за безпідставно списаними грошовими коштами з банківського рахунку позивачу неправомірно нарахувались відсотки за користування кредитним лімітом 838,17 грн.

У зв`язку з наведеним, позивач просила стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти в сумі 8935,00 грн., 1166,00 грн. пені в розмірі 0,1% від суми неналежного переказу грошових коштів, зобов`язати АТ «Державний Ощадний Банк України» припинити нарахування відсотків за користування кредитним лімітом по банківському рахунку НОМЕР_1 здійсненого внаслідок неналежного переказу о 15 год. 46 хв. 31.08.2023 та відновити його стан до моменту здійснення неналежного переказу, а кошти за відсотками за користування кредитним лімітом визнати неправомірно нарахованими, а також стягнути з відповідача понесені ОСОБА_3 судові витрати в сумі 8000,00 грн. на правничу допомогу.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 21 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вказує, що суд не надав оцінки доказам, на яких ґрунтуються вимоги позивача, яка не вчиняла жодних дій, які дали змогу стороннім особам вчиняти платежі та не сприяла втраті чи незаконному використанню PIN-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - АТ «Ощадбанк» просить оскаржене рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

Між АТ «Ощадбанк» та позивачем 15.08.2023 укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відкрито поточний рахунок та надано платіжну карту типу VISA Classic «Моя картка» № НОМЕР_2 . Крім того, ОСОБА_3 відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «MORE» та надано платіжну карту типу МС Debit World РР (Море/Тіффані) № НОМЕР_3 . На карту був встановлений кредитний ліміт в розмірі 6000,00 грн. При укладенні договору, ОСОБА_3 просила вважати номер мобільного телефону НОМЕР_4 її фінансовим номером.

Відповідно до п. 3.1. Заяви про приєднання № 409188704/130319 від 15.08.2023, Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

Згідно п. 5.1. Заяви про приєднання № 409188704/130319 від 15.08.2023, Клієнт запевняє, що Заява про приєднання є невідємною частиною Договору. Підписанням цієї Заяви про приєднання Клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згода щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в.т.ч. договору банківського рахунку та Кредитного договору, та Достовірність даних, в.т.ч. персональних, вказаних в цій заяві.

Клієнт підтверджує, що отримав, ознайомився і погоджується із Правилами користування Карткою, Тарифами, які діють на дату підписання цієї Заяви про приєднання. Клієнт усвідомлює, що ця Заява про приєднання рівною мірою поширюється на всі продукти та послуги, що будуть надаватись Банком Клієнту в майбутньому в рамках цієї Заяви про приєднання, Тарифів та Договору. Всі терміни та скорочення, що вказані, за текстом цієї Заяви, вживаються в значеннях, визначених договором.

Відповідно до копій виписок по картковим рахунках вбачається, що 30.08.2023 року з рахунку позивача був здійснений переказ коштів в сумі 3000,00 грн., 35,00 грн. комісія, 31.08.2023 року також був здійснений переказ на інший рахунок 5900,00 грн., а саме 30.08.2023 о 20:53:40 год. та 31.08.2023 о 15:46:07 год. року здійснено переказ коштів на рахунок іншого банку, а саме через «Ощад24» на картку Таскомбанку.

06.10.2023 ОСОБА_3 звернулася до ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї. В протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, яке зареєстроване 06.10.2023 року зазначила, що в період часу з 30.08.2023 по 31.08.2023, невідома особа таємно викрала з її банківських карток АТ «Ощадбанк» грошові кошти в сумах 3000,00 грн. та 5900,00 грн., чим завдала матеріальної шкоди на загальну суму 8900,00 грн.

Відповідно до копії Витягу з ЄРДР, 07.10.2023 року було відкрито кримінальне провадження, за заявою - зверненням потерпілої, за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з протоколом допиту потерпілої ОСОБА_3 від 07.10.2023 року, позивач 18.08.2023 року виготовила картки, для зарахування заробітної плати, однак 05.10.2023 року дізналася про заборгованість від представника АТ «Ощадбанку». Одержавши виписки по рахунках їй стало відомо про переказ коштів 30.08.2023 та 31.08.2023 із кредитної та зарплатної банківських карт на загальну суму 8900,00 грн.

Відповідно до копії рапорта О/у СКП ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, лейтенанта поліції В. Злотко, опрацьовано заяву ОСОБА_3 , яку зареєстровано в ЄРДР за ч. 4 ст. 185 КК України. Встановлено, що заявниця мобільного додатку «Ощад24» немає (телефон старої моделі, кнопковий), смс-повідомлення на її телефон не надходили.

ОСОБА_3 звернулась до філії АТ «Ощадбанк» з повідомленням щодо шахрайських дій по списанню коштів з її банківських карток. Як зазначила позивач, своїми діями чи бездіяльністю не розголошувала третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та не повідомляла іншу конфіденційну інформацію, картки не губилися, доступу до них треті особи не мали.

Згідно з повідомленням відділу захисту операцій з БПУ управління економічної безпеки департаменту безпеки АТ Ощадбанк від 17.10.2023, ними розглянуто звернення ОСОБА_3 від 09.10.2023 про відмову від проведення трансакцій у системі WЕВ - банкінг "Ощад 24/7 30.08.2023 та 31.08.2023 та встановлено, що операції з використанням Інтернет ресурсу WЕВ - банкінг проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів, які відомі лише клієнту та були направлені на номер мобільного телефону. Вважають, що реквізити платіжних карток, СVС2 паролі та паролі стали відомі третім особам, чим було порушено вимоги п. 9.15 Розділу ІХ Договору щодо обов`язку Клієнта забезпечити збереження неможливості отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, пін, номер картки та інше.

Відповідно до відомостей, отриманих з програмного забезпечення Банку, спірні операції було здійснено в мобільному додатку Ощад24/7 (нова, версія Flumo), підтвердження дій в якому здійснювалось за допомогою коду (доступу, який встановлюються при першому вході в налаштування безпеки. Реєстрація в системі «Ощад 24/7» відбулась 30.08.2023, що підтверджується, направленим на фінансовий номер телефону ОСОБА_3 45 о 20:43 повідомлення з наступним змістом «коd $psw dlya vxody v sistemu Oshad 24/7 #FLUMO#».

Вхід до додатку «Ощад24» 30.08.2023 та 31.08.2023 здійснювався з різних електронних пристроїв, комп"ютера або планшета, однак не мобільного телефону, як ствердив представник відповідача.

Судом першої інстанції також встановлено, що через додаток «Ощад24» здійснювався вхід до електронного кабінету користувача ОСОБА_3 про що свідчать надіслані на фінансовий номер телефону позивача НОМЕР_4 коди (паролі) для входу в систему Ощад 24/7, датовані 30.08.2023 о 20:43:11 год., 31.08.2023 о 21:19:53 год., 31.08.2023 о 21:25:54 год., 31.08.2023 о 21:36:25 год., 31.08.2023 о 21:37:57 год., 31.08.2023 о 21:39:05 год., 31.08.2023 о 21:49:47 год. Через додаток «Ощад24» здійснювалася реєстрація/ перереєстрація до кабінету користувача ОСОБА_3 про що свідчать надіслані на фінансовий номер телефону позивача НОМЕР_4 коди (паролі) для входу в систему Ощад 24/7, датовані: 09.10.2023 о 15:50:14 год., 09.10.2023 о 15:51:03 год., 09.10.2023 о 15:53:06 год.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні поговорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання не зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У частині 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частиною першою статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною третьою статті 1092 ЦК України визначено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Законом України «Про платіжні послуги» визначаються поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Згідно з пунктом 56 ч. 1 статті 1 вказаного Закону, платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки. Платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього (п. 57 ч. 1 ст. 1).

Відповідно до частини шостої статті 64 Закону України «Про платіжні послуги» порядок відкриття рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування зазначаються в договорі, укладеному між надавачем платіжних послуг з обслуговування рахунку та користувачем - власником рахунку.

Так, за правилами ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги», користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний:

1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором;

2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом;

3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права;

4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції;

5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

У відповідності до статті 8 Закону України «Про платіжні послуги», надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за помилкові платіжні операції, у тому числі за виконання:

1) помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача;

2) помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника;

3) платіжної операції з рахунку платника без законних підстав або внаслідок інших помилок надавача платіжних послуг.

Частиною 11 вказаної статті передбачено що платник, з рахунку якого внаслідок помилки неналежного стягувача без законних підстав списано кошти, має право на стягнення суми такої платіжної операції з неналежного стягувача у судовому порядку.

Відповідно до пункту 136 Постанови Правління НБУ №164 від 29 липня 2022 року «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» (далі - Постанови), користувач зобов`язаний:

1) зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень;

2) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором.

Пунктом 140 Постанови визначено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Пунктом 146 Постанови визначено, що власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними і підлягають обов`язковому застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з Правилами користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», Клієнт повинен вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання Платіжної картки.

Відповідно до Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», Клієнт зобов`язаний не розголошувати номер своєї Платіжної картки та ПІН-код стороннім особам, не зберігати ПІН-код разом з карткою. У разі здійснення оплати за товари, роботи або послуги в мережі Інтернет дуже уважно ставитися до вибору сайту, уникати розміщення інформації про платіжну картку на невідомих сайтах. При обслуговуванні за допомогою імпринтера чи ПОС-термінала звертати увагу на те, щоб усі дії касира з платіжною карткою здійснювались під візуальним контролем Кліента.

Компрометація банківської картки клієнта - ситуація, при якій реквізити банківської карти (номер банківської картки, строк дії банківської, CVV2/CVC2) стають відомі іншій особі, в результаті чого й подальше використання може призвести до несанкціонованого списання коштів з рахунку.

Якщо платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН-код став відомий сторонній особі, Клієнт повинен в усній формі терміново заявити про це в Контакт-центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи Банку, де відкрито рахунок. Клієнт відповідає за всі суми по операціях платіжною карткою, якщо сам передав платіжну картку (її дані) сторонній особі або не повідомив Банк про те, що її загублено.

З урахуванням обставин справи, відповідно до яких позивач самостійно повідомив стороннім особам відомості, які надали можливість електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, наслідком чого стало переведення коштів з карткового рахунку, а також відсутності доказів вини банку, АТ «Ощадбанк» не несе відповідальності перед позивачем за проведені операції по рахунку.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року по справі №363/3498/16-ц.

Відповідно до правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2019 по справі №522/22780/15-ц, враховуючи що при вході до системи дистанційного обслуговування Моbіlе-банкінг «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів проведена електронна ідентифікація самого електронного платіжного засобу і його користувача, відсутності належних доказів щодо проведення операцій сторонніми особами поза волею та бажанням Клієнта, відсутності доказів вини банку, банк не несе відповідальність за проведені позивачем операції по його рахунку.

Отже, враховуючи, що операції з переказу коштів у сумі 8900,00 гривень були здійснені 30.08.2023 та 31.08.2023 в мережі Інтернет за допомогою системи ДБО «Ощад 24/7», авторизація та вхід до якої виконаний з використанням реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV-коду, а також фінансового номеру, кодів, отриманих в смс-повідомленнях на фінансовий номер, які відомі тільки власнику картки, що АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за дані операції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_3 не вчиняла жодних дій, які дали змогу стороннім особам вчиняти платежі та не сприяв втраті чи незаконному використанню PIN-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції реляційний суд відхиляє, оскільки спірні трансакції дійсно мали місце, операції проводилися з використанням інтернет ресурсу та їх було проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку, а саме: логіну та паролю до WEB Banking, одноразових паролів надісланих на фінансовий номер клієнта, номеру картки, строк дії, CVV2/CVC2, які відомі виключно клієнту.

Крім того судом першої інстанції на підставі показань свідка ОСОБА_4 , який є сином позивачки ОСОБА_3 , встановлено, що на прохання матері робив спроби зареєструватися в Ощад-24, такий додаток ним був встановлений на планшет, однак ,вхід у додаток був неможливим. Для реєстрації отримав від матері - позивачки ОСОБА_3 реквізити картки, також вводив інформацію, яка приходила на мобільний телефон матері. Цієї обставини не заперечувала позивачка та її представник.

Наведеним спростовуються аргументи апеляційної скарги про недоведеність банком вчинення позивачкою дій, які призвели до незаконного використання інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до приписів статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 подану її представником ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 21 березня 2024 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді