справа № 462/1213/24
УХВАЛА

15 лютого 2024 року суддя Залізничний районний суд м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення боргу із ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» 14 лютого 2024 року звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу із ОСОБА_2 .

Згідно ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, заявником не вказано по батькові боржника.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу, ЛМКП «Львівводоканал» просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 боргу за надані послуги у розмірі 5398 грн. 83 коп.

Із поданого розрахунку заборгованості /відомість про нарахування та оплату за централізоване постачання холодної води та водовідведення/ станом на 01.02.2020 р. вбачається, що така виникла за період з лютого 2020 року по січень 2024 року, та у вказаний період оплата послуг за централізоване постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 не здійснювалась.

Таким чином, ЛМКП «Львівводоканал» звернулося до суду поза межами строку позовної давності.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення взаємопов`язаних вимог, оскільки судовий наказ видається лише за умови їх безспірності.

Враховуючи наведене, слід відмовити ЛМКП «Львівводоканал» у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 165 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити Львівському міському комунальному підприємству «Львівводоканал» у видачі судового наказу про стягнення боргу із ОСОБА_1 .

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству «Львівводоканал», що згідно ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Бориславський Ю. Л.