Провадження № 2/127/5028/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

22.01.2024 позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву (вх. №5554) згідно якої останній з посиланням на положення ч. 3 ст. 206 ЦПК України про відмову від позиву просив закрити провадження у справі. Вказав, що наслідки відмови від позову йому зрозумілі та додаткового роз`яснення не потребують.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 і п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

При цьому суд звертає увагу на те, що прийнята судом відмова від позову при збереженні існуючих правовідносин, які спричинили звернення до суду, не є перешкодою для повторного звернення до суду з аналогічною вимогою (відмова від позову про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів, про позбавлення батьківських прав тощо не позбавляє сторін звернутися до суду із тим самим позовом).

За наведених вище обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та не встановлення підстав для неприйняття такої відмови від позову судом, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 49, 206, п. 4 ч. 1, ч. 2, 3 ст. 255, ч. 2 ст. 256, ст. 258-261, 279, 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - закрити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна