Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1475/23
Провадження № 2/689/38/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 січня 2024 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Войт Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Віталія» про усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки із чужого незаконного володіння та користування,

встановив:

1. Стислий виклад позиції Позивача

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 , Позивач, Орендодавець) у липні 2022 року звернувся з позовом до Селянського (фермерського) господарства «Віталія» (далі СФГ «Віталія», Відповідач, Орендар) та просив суд усунути йому перешкоди у користуванні шляхом повернення земельної ділянки з кадастровим номером :02:017:0119 із незаконного володіння та користування Відповідача. В обґрунтування вимог Позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки; договір оренди земельної ділянки від 22 червня 2007 року між Орендодавцем ОСОБА_1 та Орендарем СФГ «Віталія» він не підписував особисто та нікого на це не уповноважував, підпис у тексті договору йому не належить; ні у нього, ні в органі земельних ресурсів, що здійснював реєстрації договорів оренди земельних ділянок до 1 січня 2013 року такого договору немає; договір не реєструвався в органах Держгеокадастру за правилами, що були чинними до 01 січня 2013 року. Відомості за 2007, 2010 та 2011 роки, що надані Відповідачем, він не підписував та нікого на це не уповноважував, будь-якої оплати за свою ділянку від Відповідача не одержував, будь-яких дій на виконання оспорюваного договору оренди від 22 червня 2007 року не вчиняв та нікого не уповноважував (т.1 а.с. 4-16, 68-76, 95-98, 141-142, 242-243).

У заяві представника від 9 жовтня 223 року уточнив, що факт державної реєстрації договору від 22 червня 2007 року в Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 червня 2007 року за №24, перешкоджає йому як власнику у повній мірі реалізовувати своє право власності, у тому числі на вільний вибір орендаря (т.1 а.с. 242-243).

2. Стислий виклад заперечень Відповідача

Відповідач проти позову заперечував, про що подав відзив. Просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю, зокрема з таких підстав:

- 22 червня 2007 року між СФГ «Віталія» (орендар) та ОСОБА_1 (орендодавцем) укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,15 га, к.н. :02:017:0119, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 49 років. Однак, попри це власник земельної ділянки ОСОБА_1 8 червня 2016 року укладає договір оренди цієї ж ділянки з іншим орендарем приватним підприємством «ГВМ-АГРО», право оренди реєструється 5 квітня 2017 року в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно;

- до укладення договору з ПП «ГВМ-Агро» та передачі йому земельної ділянки ОСОБА_1 отримував орендну плату від СФГ «Віталія», що підтверджується відомостями про видачу зерна в рахунок орендної плати орендодавцям СФГ «Віталія» за 2007, 2010 та 2011 роки;

- після укладання договору з ПП «ГВМ-АГРО» земельна ділянка перебуває у володінні та користуванні даного підприємства, а тому вимогу витребування необхідно адресувати ПП «ГВМ-АГРО»;

- відсутнє порушене право користування Позивача зі сторони СФГ «Віталія» оскільки це право Позивач передав ПП «ГАВМ-АГРО» (т.1 а.с. 108-138).

3. Процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою від 28 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі (суддя Кульбаба А.В. ) (т.1 а.с. 79).

Ухвалою від 21 березня 2023 року заяву про відвід судді Кульбаби А.В. задоволено (т.1 а.с. 102).

Ухвалою від 23 березня 2023 року прийнято до розгляду цивільну справу (суддя Шевчик О.М.) (т.1 а.с. 104).

Ухвалою від 09 травня 2023 року заяву про самовідвід судді Шевчик О.М. задоволено (т.1 а.с. 105).

Ухвалою від 17 травня 2023 року прийнято до провадження справу за спільним позовом ОСОБА_2 до відповідача, призначено підготовче судове засідання загального позовного провадження (т.1 а.с. 106).

Ухвалою від 6 червня 2023 року роз`єднані позовні вимоги ОСОБА_1 від позовних вимог інших фізичних осіб спільного позову до цього ж Відповідача. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 28 червня 2023 року (т.1 а.с. 1).

Ухвалою від 28 червня 2023 року витребувано докази, призначено почеркознавчу експертизу (т.1 а.с. 158-163).

Ухвалою від 25 вересня 2023 року витребувано докази (т.1 а.с. 234, 235).

Ухвалою від 25 жовтня 2023 року прийнято до провадження заяву про уточнення позовних вимог від 9 жовтня 2023 року призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву (т.1 а.с. 22-24).

Ухвалою від 13 листопада 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні (т.1 а.с. 40-41).

4. Рішення щодо позову

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав.

5. Фактичні обставини, встановлені судом

Громадянин України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є власником земельної ділянки площею 2,1529 га, кадастровий номер :02:017:0119, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 258, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Хмельницька обл., Ярмолинецький р., с/рада Ясенівська. Ця обставина підтверджена копією державного акта на право приватної власності на землю, що виданий Ясенівською сільською Радою народних депутатів 30 грудня 2005 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №49; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 серпня 2023 року (далі спірна земельна ділянка) (т.1 а.с. 18-20, 155, 172, 194-197, 210, 211).

Договір оренди земельної ділянки від 22 червня 2007 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем СФГ «Віталія» зареєстрований у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 червня 2007 року за №24. Означене підтверджується доказами: листом начальника Ярмолинецького виробничого районного відділу від 26 червня 2012 року; довідкою начальника Відділу в Ярмолинецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20 квітня 2017 року за № К-42/0.36-21/132-17; довідкою в.о. начальника Відділу в Ярмолинецькому районі Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26 лютого 2018 року за №27-22-0.36-92/102-18; оглядом в судовому засіданні оригіналу Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, що надана Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, та завіреними копіями з цієї Книги; відміткою про реєстрацію на тексті договору. При цьому суд не бере до уваги описку в по батькові Позивача, вважає цей факт очевидним, оскільки усі інші ідентифікуючі об`єкт речового права, його суб`єктів тощо є тотожними тексту договору. У зв`язку з переконливим доказами реєстрації спірного договору суд відхиляє довідку в.о. начальника Відділу Держгеокадастру в Ярмолинецькому районі від 22 вересня 2016 року за №221-99.7-2662/0/28-16 на ім`я державного реєстратора Козловець Л.М., в якій вказано про відсутність реєстрації спірного договору оренди як недостовірну (т.1 а.с. 46, 47, 48, 50, 84тил-85, 171, 180, 222, 226-231).

У акті про передачу та прийом земельної ділянки від 22 червня 2007 року зазначено, що ОСОБА_1 здав, а голова СФГ «Віталія» ОСОБА_3 прийняла спірну земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт підписано ОСОБА_1 та трачем О.В. Передача відбулась на виконання договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2007 року №24 (т.1 а.с. 49).

Відповідно до запису №317 у відомостях орендодавців СФГ «Віталія» на видачу зерна на пай за 2007 рік ОСОБА_1 одержав 1 цнт пшениці та 2 цнт ячменю, про що розписався (т.1 а.с. 118-121).

За змістом запису №149 у відомостях на видачу зерна в рахунок оренди земельного паю за 2010 рік ОСОБА_1 (від руки виправлено на ОСОБА_4 ) одержав 3 та 240 (без вказівки на одиниці вимірювання), про що розписався (т.1 а.с. 121тил-127).

У записі №149 відомостей на видачу зерна в рахунок оренди земельного паю за 2011 рік ОСОБА_1 одержав 4 та 1 (без вказівки на одиниці вимірювання). Однак, підпис ОСОБА_5 відсутній взагалі (т.1 а.с. 127тил-133).

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Позивач зареєстрував у цьому реєстрі своє право власності на спірну земельну ділянку 5 квітня 2017 року і в той же день відбулась державна реєстрація іншого речового права (запис 19871762) права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі б/н від 8 червня 2016 року між Орендодавцем ОСОБА_1 та Орендарем приватним підприємством «ГВМ-АГРО» строк на 7 років. Ця обставина також підтверджується текстом договору оренди землі від 8 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ПП «ГВМ-АГРО» (т.1 а.с. 51, 52, 114тил.-115, 198-203).

15 серпня 2023 року відділенням поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування кримінального провадження за заявою адвоката Юдова В.О. в інтересах ОСОБА_1 про підробку підпису у тексті договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2007 року. Ця інформація підтверджена витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.1 а.с. 212).

Відповідно до висновку експерта Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 6 жовтня 2023 року за №СЕ-19/123-23/10208-ПЧ підписи в примірнику договору спірної земельної ділянки від 22 червня 2007 року, акті про передачу та прийом земельної ділянки від 22 червня 2007 року до нього, в записі №317 у відомостях орендодавців СФГ «Віталія» на видачу зерна на пай за 2007 рік та у записі №149 у відомостях на видачу зерна в рахунок оренди земельного паю за 2010 рік виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. Дана експертиза проведена в межах кримінального провадження за заявою адвоката Юдова В.О. в інтересах ОСОБА_1 , про що офіційно повідомлено адвоката Юдова В.О. листом 19 жовтня 2023 року за №3994 з наданням копії висновку (3-18).

6. Зміст спірних правовідносин

Предметом спору є матеріально-правова вимога Позивача до Відповідача, стосовно якої Позивач просить прийняти судове рішення. У цій справі Позивач просить захистити його фактичне право володіння та користування належною йому на праві власності земельної ділянки.

7. Оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Частинами першою та четвертою статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В силу частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Закон визначає право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога про усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Таке право власника забезпечується за допомогою негаторного позову.

Суд вважає, що Позивач висновком експерта від 6 жовтня 2023 року за №СЕ-19/123-23/10208-ПЧ довів свої доводи про те, що він не підписував спірний договір від 22 червня 2007 року із Відповідачем, а також не вчиняв будь-яких дій на його виконання, у тому числі не підписував акт, не підписував відомості про тримання зерна в рахунок орендної плати за 2007 та 2020 рік. Це також доведено відсутністю його підпису у відомостях за 2011 рік.

Даний висновок є належним, оскільки містить оцінку спірних питань щодо підписів Позивача.

Цей доказ є допустимим з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Цим вимогам висновок експерта від 6 жовтня 2023 року за №СЕ-19/123-23/10208-ПЧ не відповідає, оскільки не замовлений в межах цивільної справи суду на підставі ухвали суду, він також не підготовлений на замовлення позивача ОСОБА_1 . Цей документ підготовлено на виконання постанови дізнавача від 25 вересня 2023 року про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Висновок експерта не може вважатися висновком експерта в розумінні статті 102 ЦПК України, однак він є належним та допустимим письмовим доказом та містить відомості про обставини, що необхідні встановити для вирішення справи, тому він підлягає дослідженню та оцінці саме як письмовий доказ на підтвердження обставин підписання спірних документів.

СФГ «Віталія» на спростування відповідного доказу клопотання щодо призначення судової експертизи не заявляло, інших доказів на його спростування не надало.

При цьому суд належним чином забезпечив Відповідачі справедливі та рівні умови змагальності. До матеріалів справи висновок експерта надійшов 20 жовтня 2023 року на стадії підготовчого судового засідання. Ухвалою від 25 жовтня 2023 року прийнято до провадження заяву про уточнення позовних вимог та призначено у справі підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 13 листопада 2023 року, Відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву. В цій ухвалі суд, враховуючи, що представник Відповідача у судове засідання не з`являється, зазначив про надходження до матеріалів суду висновку експерта. Більше того, акцентована увага Відповідача на мету такої вказівки додаткове гарантування процесуальних прав Відповідача. Відповідач та його представник адвокат Луценко Р.О., кожен окремо, ухвалу одержав, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення (т.2 а.с. 34, 35). Ухвалою від 13 листопада 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу на 26 грудня 2023 року. Відповідач дану ухвалу одержав та просив відкласти розгляд справи (т.2 а.с. 45, 54). За клопотанням представника Відповідача відкладено розгляд справи на 12 січня 2024 року. 12 січня 2024 року від представника Відповідача надійшла письмова заява про застосування позовної давності (т.2 а.с. 1-23, 40). Отже, з 20 жовтня 2023 року по 12 січня 2024 оку Відповідач був обізнаний про надходження висновку експерта від 6 жовтня 2023 року, мав можливість та достатньо часу з ним ознайомитись та у разі необхідності надати свої заперечення та/або докази. Своїми правами не скористався. У зв`язку з цим суд бере до уваги даний письмовий доказ як належний та допустимий, при цьому поновлює Позивачу строк подачі доказу, оскільки доказ не існував на момент подачі позову, що і виключало можливість його подачі разом із позовом.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що відсутні докази користування відповідачем спірною земельною ділянкою.

Відповідно до висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (пункти 40 та 43) цивільне законодавство розрізняє право володіння як складову повноважень власника (частина перша статті 317 ЦК України), як різновид речових прав на чуже майно (пункт 1 частини першої статті 395 ЦК України) та як право, що виникає на договірних засадах, тобто договірне володіння. Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку. Відповідно до висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023 року у справі №357/8277/19 тимчасове володіння нерухомими речами може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації такого права на це майно у встановленому порядку, тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право тимчасового володіння, визнається тимчасовим фактичним володільцем нерухомого майна та його користувачем протягом строку дії договору оренди.

Таким доказам є факт наявності зареєстрованого договору оренди земельної ділянки, що відбувався за нормами земельного законодавства, що були чинними до 1 січня 2013 року.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено засади державної реєстрації прав. Так, відповідно до частини третьої статті 3 цього закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Таким чином, наявність зареєстрованого у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ЦДЗК договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2007 року, саме по собі в силу закону підтверджує наявність у Відповідача права користування цією ділянкою. Більше того, Відповідач стверджував, що періодично нею користувався за що платив орендну плату і за змістом матеріалів справи претендує надалі користуватись цією ділянкою.

Судовому захисту підлягає як право так і законний інтерес (пункт 5 частини першої статті 3 ЦК України) порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб (стаття 3, пункт 4 частини четвертої статті 265 ЦПК України).

У спірних фактичних обставинах зареєстроване за СФГ «Віталія» право оренди (володіння та користування) земельної ділянки створює для її власника ОСОБА_1 правову невизначеність, у тому числі, але не виключно, у його правовідносинах з Орендарем - приватним підприємством «ГВМ-АГРО», строк дії договору з яким закінчується у 2024 року. Крім того, за змістом відзиву Відповідача він не визнає право фактичного володіння та користування земельною ділянкою, яке Позивач передав третій особі ПП «ГВМ-АГРО». Отже, Відповідач оспорює передачу права фактичного володіння та користування, наполягає на тому що вони належать саме СФГ «Віталія».

ОСОБА_1 має право розпоряджатись своє земельною ділянкою (користуватись самостійно, передавати в оренду, вільно обирати орендаря, передати в іпотеку тощо). Наявність зареєстрованого договору порушує це право.

За цих обставин право власності Позивача підлягає захисту.

Суд задовольняє фактично поданий негаторний позов на підставі частини першої статті 391 ЦК України (Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння) відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При такій кореляції способу захисту права судом взято до уваги пункти 7.47 та 7.49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року у справі №554/10517/16-ц (7.47. Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 рокуу справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31). 7.49 Задоволення судом позовної вимоги має з урахуванням вимог правовладдя (верховенства права) дозволити досягнути мети судочинства, зокрема реально відновити суб`єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач).

За таких обставин мета Позивача спрямована на усунення перешкод йому як власнику, який не втратив титульного володіння, але позбавлений можливості фактичного володіння та користування, полягає у відновленні означених прав.

Суд відхиляє доводи Відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки правопорушення є триваючим, а отже, Позивач у будь-яким момент часу має можливість вчасно звернутись з позовом до суду про захист. Правовою природою негаторного позову про захист права власності на підставі статті 391 ЦК України є захист прав та інтересів на майбутнє від порушення, що триває. За цих обставин строк позовної давності фактично оновлюється кожного нового дня, що настає.

8. Розподіл судових витрат

Судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та друга статті 141 ЦПК України).

Суд стягує з Селянського (фермерського) господарства «Віталія» на користь ОСОБА_1 судові витрати:

1) судовий збір у сумі 1019 (одна тисяча дев`ятнадцять) гривень 55 коп.

2) витрати на професійну правову допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Статтею 100 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум 2481 гривня на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня. Відповідно до вимог підпункту 1) пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481*0,4=992,4) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481*5=12405).

Позивач сплатив судовий збір 27 липня 2022 року у розмірі 1019,55 гривень, що становить 1 відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (101954,78 * 1%=1019,55, див.: т.1 а.с. 77, 78). Отже, ця сума підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Витрати на професійну правову допомогу документально підтвердженні: договором №3Кук/ФО/08.2023 про надання правничої допомоги від 9 серпня 2023 року між адвокатом Юдовим В.О. та Кукурікою Р.М., додатковою угодою №1 до нього від 14 серпня 2023 року, актом приймання-передачі наданих послуг, корінцем до квитанції від на суму 10000 гривень (т.2 а.с. 48-52). З огляду на тривалість судового процесу, проведену роботу із захисту прав Позивача, суд вважає заявлені витрати реальними та співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для Позивача. Заперечень проти розрахунку витрат не надходило.

На основі викладеного та керуючись статтями 258, 264 та 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Віталія» про усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки із чужого незаконного володіння та користування задовольнити повністю.

Повернути ОСОБА_1 з незаконного тимчасового фактичного володіння та користування Селянського (фермерського) господарства «Віталія» земельну ділянку площею 2,1529 га, кадастровий номер :02:017:0119, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 258, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Хмельницька обл., Ярмолинецький р., с/рада Ясенівська, що відбувалось на підставі договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2007 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Селянським (фермерським) господарством «Віталія», що зареєстрований у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 червня 2007 року за №24.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Віталія» на користь ОСОБА_1 судові витрати:

1) судовий збір у сумі 1019 (одна тисяча дев`ятнадцять) гривень 55 коп.

2) витрати на професійну правову допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://ym.km.court.gov.ua/sud2221/, а інформацію про зміст судових рішень у справі - за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Відомості про учасників справи:

1. Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

2. Відповідач Селянського (фермерського) господарства «Віталія» (Код , 02002, м. Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 21, офіс 83, 29008, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Олега Ольжича, будинок 16, квартира 35)

Повне рішення складено 22 січня 2024 року.

Суддя В. Мазурчак