Справа № 523/916/24
Провадження №2/523/2039/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Томілко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, в якій позивач просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та залишити дитину на виховання матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач остаточно втратив інтерес щодо утримання свого сина: не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами неповнолітнього ОСОБА_3 та його станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвiдомлення; не надає дитинi доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до сина.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Іскра С.Л. не з`явилися, при цьому в матеріалах справи наявна заява представника, в якій остання просила справу розглянути у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Голосов Ю.В. надав заяву відповідача про визнання позову у справі про позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , справу просив розглянути у його відсутність, зазначив про те, що наслідки визнання позову йому зрозумілі.

В підготовче судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, не з`явився.

Суд, приймаючи визнання позову відповідачем перевірив відсутність суперечень вимогам закону та порушень прав, свобод і інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса). ( а.с.8).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.07.2017 року шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.9).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу між сторонами проживає разом з матір`ю- позивачем по справі, остання займається вихованням сина та здійснює фінансово-матеріальне забезпечення потреб дитини.

Відповідно до частини першої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України - батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що «...ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти».

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У відповідності до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладених положень процесуального закону, суд взяв до уваги, що позовні вимоги були визнані відповідачем в заяві, поданій у підготовчому судовому засіданні, в повному обсязі. Визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав і інтересів інших осіб, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав також відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнена на підставі Закону України «Про судовий збір», суд доходить до висновку про те, що судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. за подання позову до суду, слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 5,6, 10, 200,206,258-262,354 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції, апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2024 року.

Суддя: