Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд

у складі: головуючого Бедьо В.І., секретар судових засідань Молдован Д.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі цивільну справу про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

17 квітня 1993 року ОСОБА_1 , ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований виконавчим комітетом Багівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , актовий запис № 4.

Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Позивач з відповідачем по справі подружнім життям не живуть. Спільного господарства та побуту не ведуть, матеріально одне одного не підтримують. За час перебування в шлюбі часто розходились, через відсутність взаємоповаги одне до одного, неприязні стосунки. Через постійні сварки, внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства шлюб розпався.

Позивачка вважає, що за даних обставин реєстрація шлюбу носить суто формальний (юридичний) характер, оскільки жодних обов`язків як подружжя не несуть.

З вищенаведених підстав подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам. Рішення про розірвання шлюбу прийнято давно, а тому термін на примирення позивачка просить не давати. Шлюб розривають вперше.

В судове засідання позивачка не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підставах.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

17 квітня 1993 року ОСОБА_1 , ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований виконавчим комітетом Багівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , актовий запис № 4.

Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Позивач з відповідачем по справі подружнім життям не живуть. Спільного господарства та побуту не ведуть, матеріально одне одного не підтримують. За час перебування в шлюбі часто розходились, через відсутність взаємоповаги одне до одного, неприязні стосунки. Через постійні сварки, внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства шлюб розпався

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 Цивільно-процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином суд вважає, що сім`я сторін розпалась, та поновити її на теперішній час не має можливості.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 197-200, 223, 133, 141-143, 247, 259-268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 105, 110, 112, 113, 114, 115. Сімейного Кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 , ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований виконавчим комітетом Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , актовий запис № 4.- розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

Міськрайонного суду В.І.Бедьо