Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/381/24
Провадження №: 2-н/332/31/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Нінель Валеріївна, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком, інфляційних витрат та 3% річних,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2024 року до суду звернулася представник ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» Ісмайлова Л.О. з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, інфляційних витрат та 3% річних та судового збору.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

В порушення п.2 ч.2 ст. 163 ЦПК України представником заявника в заяві про видачу судового наказу не зазначено офіційні електронні адреси та інші дані, які ідентифікують боржників.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Разом з тим представник заявника, подаючи заяву про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд», не зазначила, що боржники мають зареєстровані офіційні електронні адреси. Докази на підтвердження цих обставин до заяви також не додані.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, оскільки нормами ЦПК України не передбачено порядок подання через підсистему «Електронний суд» заяви про видачу судового наказу до боржника, який не має зареєстрованої офіційної електронної адреси, у даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо подання до суду в електронній формі позовної заяви та документів, що додаються до неї.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Разом з тим дана заява вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки такі докази до заяви не додані.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, а також , якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період поза межами позовної давності.

Відповідно до ч.1ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

З вищевказаної заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається, що заявлені стягувачем вимоги виходять за межі позовної давності, оскільки стягувач просить стягнути суму заборгованості у розмірі 14355,21 грн., в тому числі: заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 в розмірі 13912,56 грн., інфляційних збитків за період з 01.01.2021 по 24.02.2022 в розмірі 352,41 грн., 3% річних за період з 01.01.2021 по 24.02.2022 в розмірі 90.24 грн., а до суду заяву про видачу судового наказу стягувач направив лише 25.01.2024, тобто частина заявлених вимог подана за межами позовної давності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 161- 167, 260, 261, 353,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком, інфляційних витрат та 3% річних.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.В. Марченко