П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Київ

Справа № 757/49134/21-ц

Провадження: № 22-ц/824/5047/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Кулікової С. В., Нежури В. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Аббасової Н.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про повернення коштів за ненадані послуги та відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, Мотивуючи свої вимоги тим, що вона 24.12.2020 року направила цінний лист з описом вкладеного за адресою: поштове відділення 52501, ПрАТ "Синельниківський ресорний завод", вул. Центральна (Леніна), 130, м. Синельникове, Дніпропетровська обл. 28.01.2021 Укрпошта повернула лист з написом "За закінченням терміну зберігання". Лист було повернуто на поштове відділення №222, а не на відділення № 156, з якого було відправлено такий лист. 31.01.2021 року позивачка вдруге направила цінний лист з кур`єрською доставкою, з описом вкладеного, з повідомленням про вручення листа отримувачу.15.03.2021 року лист також булоповернуто з написом "За закінченням терміну зберігання". Листи не були доставлені адресату, а були повернуті відправнику, у зв`язку з чим вона звернулась до відповідача з вимогою про повернення коштів, проте такі не були повернуті. Крім того, просить відшкодувати завдану їй моральну шкоду, внаслідок порушення її прав споживача послуг поштового зв`язку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи,не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не побачив в діях відповідача порушень та, як наслідок спричинення жодних страждань, проте, АТ «Укрпошта» не виконала своїх прямих обов`язків по доставці кореспонденції, за які ОСОБА_1 були сплачені грошові кошти, у зв`язку із чим, вона почуває себе потерпілою як матеріально, так і морально. Зазначила, що протиправні дії Укрпошти спричинили значну шкоду її моральному і фізичному здоров`ю.

Окрім того, просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2023 року та постановити нову, якою долучити до справи заяву про збільшення позовних вимог, та зобов`язати повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 58,8 грн. за ненадані послуги і порушені її права як споживача згідно заяви.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 12 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Укрпошта» Гуцалова Т.О. заперечувала проти апеляційної скарги з наступних підстав. Щодо відправлення 778 зазначила, що в додатках до позовної заяви долучені копія конверта поштового відправлення та чек, згідно даних, які зазначені в цих копіях відправником є 15 Київська державна нотаріальна контора, а отримувачем ПрАТ «Синельниківський ресорний завод». Зазначила, що договір на пересилання поштового відправлення був укладений між АТ «Укрпошта» та 15 Київською державною нотаріальною конторою». Жодного відношення до даного поштового відправлення позивач не має.

Щодо відправлення №506 зазначила, що відправником є позивач, однак, при обранні послуги, вона, позивач самостійно обирала тип доставки, його категорію та інше. Інформація про відправлення зазначається в накладній, копію якої позивач приєднала до позову, також повідомила, що кур`єрську доставку здійснювала листоноша, однак, у зв`язку з тим, що ПрАТ «Синельниківський ресорний завод» на час здійснення доставки фактично відсутній, поштове відправлення вручено не було, здійснено телефонний дзвінок на номер, вказаний у поштовому відправленні, та повідомлено про його надходження. Зауважила, що до обов`язків АТ «Укрпошта» як оператора поштового зв`язку входить доставка кореспонденції, а не розшук адресата.

Щодо оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2023 року зазначила, що заява позивачки про збільшення позовних вимог була подана з порушенням строків, передбаченими положеннями ст. 49 ЦПК України, а тому суд обґрунтовано відмовив у її прийнятті.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судових рішень першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом ОСОБА_1 24.12.2020 року направила цінний лист з описом вкладеного № НОМЕР_1 , за адресою: поштове відділення 52500, ПрАТ "Синельниківський ресорний завод", вул. Центральна (Леніна), 130, м. Синельникове, Дніпропетровська обл.

28.01.2021 АТ "Укрпошта" повернула лист на поштове відділення №222 з поміткою "За закінченням терміну зберігання".

Як вбачається з доданого до матеріалів справи конверта поштового відправлення №778, відправником зазначено - 15 Київська державна нотаріальна контора, адреса: м. Київ - 222, вул. Закревського, 47.

31.01.2021 ОСОБА_1 вдруге направила цінний лист № 506, з кур`єрською доставкою, з описом вкладеного за адресою: поштове відділення 52501, ПрАТ "Синельниківський ресорний завод", вул. Центральна (Леніна), 130, м. Синельникове, Дніпропетровська обл., з повідомленням про вручення листа отримувачу.

15.03.2021 лист було повернуто на поштове відділення з написом "За закінченням терміну зберігання".

ОСОБА_1 вважає, що АТ "Укрпошта" не виконала свої обов`язки з надання поштових послуг.

Оскільки листи не були доставлені адресату, позивачка неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про повернення коштів у розмірі 125,56 грн. за ненадану послугу, проте, відповідачем листом, зокрема, від № 1853-П-318-В від 06.05.2021 було відмовлено у поверненні коштів.

При зверненні до суду за захистом своїх порушених прав, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка просила стягнути кошти за ненадані послуги у розмірі 126 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив із того, що твердження позивача щодо ненадання послуг з доставки листів на адресу ПрАТ "Синельниківський ресорний завод" є необґрунтованими, оскільки, Укрпошта діяла у відповідності до Правил надання послуг поштового зв`язку. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів заподіяння відповідачем їй моральної шкоди, в тому числі у заявленому нею розмірі та за зазначених нею обставинах.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно абзацу другого пункту 2.1. Статуту АТ "Укрпошта", затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 14 грудня 2018 року № 611, товариство здійснює надання послуг поштового зв`язку, зокрема універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, з метою повного задоволення потреб користувачів у послугах поштового зв`язку та забезпечення ефективного розвитку єдиної національної мережі поштового зв`язку України.

Закон України від 04 жовтня 2001 року № 2759-III "Про поштовий зв`язок" (далі - Закон про поштовий зв`язок) згідно його преамбули визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.

Відносини у сфері надання послуг поштового зв`язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті 2 Закону України "Про поштовий зв`язок").

Згідно з абз. 2, 4 ст. 13 Закону України "Про поштовий зв`язок", послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Надання послуг поштового зв`язку проводиться об`єктами поштового зв`язку АТ "Укрпошти" згідно з вимогами Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (зі змінами) (надалі - Правила).

Оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх поштових відправлень, до яких, зокрема, належать рекомендовані листи (абзац четвертий пункту 8 Правил. До внутрішніх поштових відправлень належать, зокрема, листи-прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю. Відправник, який бажає одержати повідомлення про вручення поштового відправлення через смс-повідомлення, повинен зазначити на лицьовому боці поштового відправлення (супровідному бланку) номер мобільного телефону, на який необхідно надіслати таке повідомлення (п.62 Правил).

Відповідно до п. 91 Правил інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Відповідно до п. 94 Правил порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил.

Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.

Пунктом 114 Правил установлено, що у разі, коли одержувач відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються в приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 116 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), після закінчення якого - повертаються поштовим оператором за зворотною адресою.

За змістом п. 117 Правил після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Відповідно до абз. 2 п. 119 Правил невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання.

Так, поштові відправлення №778 та № 506 були повернуті відправнику з поміткою "За закінченням терміну зберігання".

Щодо поштового відправлення №778 колегія суддів зазначає наступне.

П.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають як з передбаченим законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору, є власне ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

Сторони є вільними в укладенні договору, у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що 24.12.2020 року вона направила цінний лист з описом вкладення за адресою:5201, ПрАТ «Синельниківський ресорний завод», вул. Центральна, 130, м. Синельникове, Дніпропетровська обл.

В додатках до позовної заяви долучені копія конверта поштового відправлення №778 та фіскальний чек. Згідно даних, які зазначені в цих копіях, відправником є 15 Київська державна нотаріальна контора, а отримувачем ПрАТ «Синельниківський ресорний завод».

З аналізу вищенаведених норм та нормативно-правових актів та фактичних обставин справи, можна дійти до висновку, що подані докази підтверджують укладення договору на пересилання поштового відправлення №778 між АТ «Укрпошта» та 15 Київською державною нотаріальною конторою. Отже, жодного відношення ОСОБА_1 до даного поштового відправлення не має.

Щодо відправлення №506 колегія суддів зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 09.03.2021 року у відповідності до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009270 після закінчення строку зберігання поштове відправлення №506 було повернуто адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

З матеріалів справи убачається, що поштове відправлення №506 було прийняте до пересилання та 09.02.2021 року було доставлено до відділення поштового зв`язку №5201 м. Синельникове. Відправником цього відправлення вже була заначена ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що при обранні послуги, позивачка самостійно обрала тип доставки, його категорію, тощо.

Інформація про відправлення зазначається в накладній, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.13), з якої убачається, що зазначене відправлення має категорію з зазначеною цінністю, тип доставки «склад-двері», у разі невручення обрано можливість повернення відправлення. На підтвердження свого вибору позивачка проставила свій підпис у правому нижньому куті накладної.

Листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини» є належно врученими.

Верховний Суд неодноразово висловлював (підтримував) позицію, за якою листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж - за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

За інформацією, що міститься в єдиному державному реєстрі боржників стосовно ПрАТ «Синельниківський ресорний завод» відкрито понад 20 виконавчих проваджень. Ці показники не можуть вказувати, що підприємство є таким, що здійснює активну господарську діяльність.

Ураховуючи викладене, твердження позивачки щодо ненадання послуг з доставки листів на адресу ПрАТ «Синельниківський ресорний завод» є помилковими, тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, відмовляючи в такій позовній вимозі.

Разом з тим, слід зазначити, що для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди. Диспозиція наведених норм покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України № 6-183цс14 від 03 грудня 2014 року.

Проте, позивачкою не зазначено, в чому полягає моральна шкода, з яких міркувань визначено розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Так само і не доведено причинно-наслідковий зв`язок виникнення моральних страждань від дій відповідача, протиправність таких дій.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що позивач зазнав моральної шкоди, медичні висновки долучені в якості доказу, вказують, що позивач має хронічні хвороби.

З огляду на відсутність підстав для задоволення вимог позивачки про повернення грошових коштів за ненадані послуги, а також, зважаючи на відсутність доказів наявності причинного зв`язку між вищевикладеними діями відповідача і заподіяною за твердженням позивачки моральною шкодою, та вини відповідача у її заподіянні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав і для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди, які є похідними, та вважає їх правильними.

Щодо оскарження позивачкою ухвали Шевченківського районного суду щодо відмови у прийнятті до розгляду заяви про збільшення позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року справу прийнято до провадження, та визначено що її розгляд проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Розгляд справи розпочато 07 листопада 2022 року.

Як визначено вимогами ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного провадження.

Проте, позивачка подала клопотання про збільшення позовних вимог лише 13 грудня 2022 року, вимоги про поновлення процесуального строку на подання такої заяви не заявлялось.

За положеннями ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За таких обставин, судом першої інстанції було дотримано норми процесуального права.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т. О. Невідома

Судді: С. В. Кулікова

В. А. Нежура