справа № 631/913/16-ц
провадження № 6/631/15/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Семенко А. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу за заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі з єдиним унікальним № 631/913/16-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПРИВАТБАНК» Андрєєва Микити Павловича, який діє на підставі довіреності № 10300-К-О від 07 листопада 2023 року, відповідно до якої останній просить суд видати дублікат виконавчого листа у відповідності до рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року по цивільній справі № 631/913/16-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором у розмірі 13339 гривень 07 копійок та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1378 гривень 00 копійок; поновити АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В обґрунтування поданої заяви, представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» Андрєєв М. П. зазначив, що 21 грудня 2021 року Нововодолазьким районним судом Харківської області було ухвалено рішення по цивільній справі з єдиним унікальним № 631/913/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором у розмірі 14717 гривень 07 копійок. Вказане рішення набуло чинності 21 січня 2017 року.

За твердженням представника банку, станом на час звернення з вказаною заявою, заборгованість ОСОБА_1 не погашена, дій щодо виконання рішення суду останнім проведено не було.

Як зазначив представник заявника, 19 жовтня 2023 року в результаті звернення представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до Нововодолазького відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 01 грудня 2023 року отримано відповідь, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавчі провадження, формування Єдиного реєстру боржників встановлено, що виконавчих документів, де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконанні не перебуває. У програмних комплексах та в архіві АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», відсутні відомості про виконавчий лист № 631/913/16-ц, виданий 20 вересня 2017 року Нововодолазьким районним судом Харківської області, що з урахуванням відповіді Нововодолазького відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, свідчить про його втрату та не пред`явлення до виконання.

Посилаючись на те, що рішення суду по вищевказаній справі на даний час не виконано, що позбавило банк права на виконання судового рішення, представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПРИВАТБАНК звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Учасники справи у судове засідання, що було призначено на 12 січня 2024 року, не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи на адресу суду не звертались.

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» Андрєєв Микита Павлович, 12 січня 2024 року на електронну адресу надіслав клопотання, що було зареєстроване за вхідним № ЕП-64/24-вх., відповідно до якого просив розгляд заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа № 631/913/16-ц та поновлення строку його пред`явлення, що відбудеться 12 січня 2024 року, провести за відсутності представника заявника, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи, своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі сторін.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутністю учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо та неупереджено з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання, пов`язаного із видачою дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання й на які заявник посилалась як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області, ухваленому 21 грудня 2016 року по цивільній справі з єдиним унікальним № 631/913/16-ц, з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 07 квітня 2014 року в розмірі 13339 гривень 07 копійок та судові витрати у сумі 1378 гривень 00 копійок.

За результатами розгляду цивільної справи у відповідності до заяви представника ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» Сафір Ф. О., 20 вересня 2017 року Нововодолазьким районним судом Харківської області був виданий виконавчий лист № 631/913/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 13339 гривень 07 копійок та понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1378 гривень 00 копійок, із строком пред`явлення до виконання 03 січня 2020 року.

Як свідчить наявна в матеріалах справи копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 307, виконавчий лист був отриманий уповноваженим представником банку Лонюк Я. М. 28 вересня 2017 року.

З копії листа Нововодолазького відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01 грудня 2023 року № 18648 убачається, що станом на 01 грудня 2023 року на примусовому виконанні у відділі не перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 631/913/16-ц, виданого 20 вересня 2017 року Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заборгованості за кредитним договором в сумі 14717 гривень 07 копійок на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК».

Інших доказів до заяви представником заявника не надано та матеріали справи їх не містять.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» (заява № 56849/00) констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд з прав людини дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до приписів пункту 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 15 грудня 2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно з діючим законодавством України дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акту. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Отже єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Верховний Суд роз`яснив, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

У той же час, обов`язковою умовою видачі дублікату виконавчого документу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Тобто, вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчого документу, суд повинен перевірити строки, встановлені для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, у постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21) та від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22).

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа.

Відповідно до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таке ж право стягувача закріплене у статті 433 Цивільного процесуального кодексу України.

Тобто, із заявою про видачу дубліката виконавчого документу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення його до виконання, а у разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подавати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Заявник у поданій заяві посилається на той факт, що виконавчий лист № 631/913/16-ц, виданий 20 вересня 2017 року Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 13339 гривень 07 копійок та понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1378 гривень 00 копійок було втрачено. Проте за яких обставин він був втрачений у заяві не зазначено.

Натомість, якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути надано відповідні докази довідки органів зв`язку або державного виконавця. До поданої заяви було надано лише копію листа Нововодолазького відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01 грудня 2023 року № 18648, з якого убачається, що станом на 01 грудня 2023 року на примусовому виконанні у відділі не перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 631/913/16-ц, виданого 20 вересня 2017 року Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заборгованості за кредитним договором в сумі 14717 гривень 07 копійок на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». При цьому у вказаному листі не має посилання чи пред`являвся він взагалі до виконання та чи повертався стягувачу, що ніяким чином не підтверджує факту втрати виконавчого документу при пересилці.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Даних про те, що згаданий виконавчий документ направлявся на примусове виконання до Відділу державної виконавчої служби, матеріали справи не містять.

Так, після отримання виконавчого документа стягувачем 28 вересня 2017 року, він мав бути пред`явлений до виконання у строк до 03 січня 2020 року, чого, як свідчать наявні матеріали справи, зроблено не було.

Більш того, протягом зазначеного строку стягувач, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», не вжив всіх належних заходів щодо встановлення місцезнаходження виконавчого листа та пред`явлення його до виконання, й до грудня 2023 року взагалі не цікавився процесом виконання рішення суду.

Окрім іншого слід зауважити, що банк не був позбавлений можливості самостійно встановити відсутність у нього оригіналу виконавчого листа, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження (якщо все ж таки виконавчий лист пред`являвся до виконання) та звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа протягом строку для його пред`явлення до виконання.

Жодних поважних причин, а саме об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали йому вчинити такі дії, заявником не наведено. Будь-яких реальних перешкод для цього у стягувача не було.

Посилання заявника лише на відсутність виконавчого документа не можуть бути взяті до уваги, адже доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, суду не надано.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі № 2-12537/10, провадження № 61-9907св18, суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку.

Звертаючись до суду з заявою представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» просив також поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Так, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У статті 89 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, перелік причин, які слід вважати поважними для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що пропустила цей строк, і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк.

Відповідно до статті 126 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В даному випадку представником АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до матеріалів заяви не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Факт відсутності такого виконавчого документа на виконанні у виконавчій службі, на який міститься посилання в заяві, сам по собі не свідчить про втрату виконавчого листа стягувачем чи виконавчою службою, а також не містить даних щодо причин пропуску строку його пред`явлення до виконання.

Наявність будь-яких інших обставин, які б перешкоджали стягувачу вчасно пред`явити виконавчий лист до виконання і/або подати до суду заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, у встановлений законом строк, судом не встановлено.

Так, суд вважає, що у стягувача були відсутні обставини, що об`єктивно перешкодили йому належно реалізувати своє право на звернення до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання і подачу виконавчого документа до виконання у строки встановлені законом.

При цьому, суд вкотре зауважує, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Заявнику навіть достеменно не відомо, чи направлявся виконавчий лист до примусового виконання, чи повертався він стягувачу.

Стягувач протягом тривалого часу не цікавився ходом виконання судового рішення, із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання звернувся до суду лише у грудня 2023 року, та не надав суду доказів щодо неможливості звернення до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та із заявою про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання рішення суду протягом періоду з 2020 року по 2023 рік.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 Цивільного кодексу України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява № 32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

У вищевказаному рішенні Європейським судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

На підставі аналізу зазначених норм прав та наведених у заяві обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки представником АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Встановивши, що підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не вбачається, суд вважає, що відсутні й підстави для видачі його дубліката, адже вимога про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з пропуском строку його пред`явлення.

При цьому у відповідності до частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України суд бере до уваги правові висновки, які містяться у пунктах 44 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) в яких вказано, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1401-VІІІ). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 Цивільного процесуального кодексу України); близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся до суду з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України). Якщо строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Враховуючи вище викладене, заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 129-1 Конституції України, статями 1 5, 12, 13, 19, 23, 76 81, 89, 247, 260, 261, 353, 433 Цивільного процесуального кодексу України, підпунктом 17.4 пункту 17 розділу VIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі з єдиним унікальним № 631/913/16-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Повний тест ухвали складений та підписаний з урахуванням приписів частини 6 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України 16 січня 2024 року.

Суддя: Т. М. Трояновська