Справа № 592/965/24
Провадження № 2/592/799/24
УХВАЛА

про продовження строку на усунення недоліків

29 січня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Косолап М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 (далі позивач) через представника адвоката Бєломар К.О. звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з вказаною позовною заявою, сформованою через електронну систему «Електронний суд», і просить розірвати шлюбу, укладений 20.09.2008 між ним та ОСОБА_2 (далі відповідачка), зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1572.

25.01.2024 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути недоліки зазначені в ній недоліки шляхом:

- надання доказів надсилання листом з описом вкладення копій поданих до суду документів відповідачці ОСОБА_3 ;

- додання документу, що підтверджує сплату судового збору саме позивачем ОСОБА_1 за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

29.01.2024 на виконання ухвали суду від 25.01.2024 представником позивача подано заяву, сформовану через електронну систему «Електронний суд», у якій зазначає, що позовну заяву вручено відповідачці особисто та 26.01.2024 ОСОБА_2 направлено до суду відзив на позовну заяву. Щодо сплати судового збору вказує, що судовий збір про розірвання шлюбу між стороною сплачено ОСОБА_2 , про що надано належні докази. Посилаючись на практику Великої Палати Верховного Суду зазначає, що судовий збір не заборонено сплатити іншій особі, якщо зміст платіжного документа, зокрема, вказівки на призначення відповідно платежу, реквізити наданого платіжного доручення можна чітко ідентифікувати, що сплачений згідно з ним судовий збір стосується саме того позову, до якого він доданий, а також що визначальним є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Просила відкрити провадження по справі і призначити до судового розгляду.

Однак, недоліки ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 25.01.2024 не усунуто.

У заяві, поданій на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви від 25.01.2024, представник позивача зазначає, що позовну заяву вручено відповідачці особисто та 26.01.2024 нею направлено до суду відзив на позовну заяву.

Так, 26.01.2024 на електронну адресу суду в електронній формі надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено про отримання особисто ОСОБА_2 позовної заяви.

Відповідно до частини 2 статті 174 ЦПК України відзив на позовну заяву (відзив) є заявою по суті справи.

За вимогами частини 7 статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Станом на дату подання відзиву на позовну заяву (26.01.2024) ухвала про відкриття провадження у справі не постановлена, відтак поданий відзив на позовну заяву не може вважатись доказом надіслання відповідачці копії поданих суду документів у розумінні абзацу 2 частини 1 статті 177 ЦПК України.

Оскільки позовна заява та додані до неї документи подані до суду в електронній формі через електронний кабінет, тому усупереч абзацу 2 частини 1 статті 177 ЦПК України до позовної заяви не додано доказів надсилання листом з описом вкладення копій поданих до суду документів відповідачці ОСОБА_2 .

При цьому, суд звертає увагу, що усупереч вимогам частини 8 статті 43 ЦПК України на поданий в електронному вигляді відзив на позовну заяву не накладено кваліфікований електронний підпис відповідачки відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Крім того, у поданій заяві представник позивача зазначає, що судовий збір не заборонено сплатити іншій особі, якщо зміст платіжного документа, зокрема, вказівки на призначення відповідно платежу, реквізити наданого платіжного доручення можна чітко ідентифікувати, що сплачений згідно з ним судовий збір стосується саме того позову.

У позовній заяві представник позивача зазначила, що 07.09.2023 нею в безготівковій формі було сплачено судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у сумі 2185,85 грн. з комісією. 08.09.2023 ОСОБА_2 було самостійно подано заяву до суду за позовом до її довірителя про розірвання шлюбу та 14.09.2023 позовну заяву повернуто, розгляд справи не здійснювався.

До позовної заяви долучено світлокопію квитанції № 7007-9603-4895-1680 від 07.09.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн. за подання позову до Ковпаківського районного суду м. Суми до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей.

Однак зміст вказаного платіжного документу не стосується поданого ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позову про розірвання шлюбу, оскільки стосувався позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платниками судового збору, зокрема, є громадяни України, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

З позовом про розірвання шлюбу до ОСОБА_2 до суду звертається ОСОБА_1 , тому відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» саме він є платником судового збору.

Відтак, у даному випадку, усупереч частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату саме позивачем ОСОБА_1 судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина 2 статті 127 ЦПК України).

З огляду на викладене, оскільки недоліки ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 25.01.2024 не усунуті, суд вважає необхідним продовжити процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви до п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом і не подання заяви про продовження процесуального строку у зв`язку з неможливістю вчинення відповідної процесуальної дії, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись частиною 2 статті 127, частиною 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и л а :

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків за ухвалою суду від 25.01.2024 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусуненя недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Косолап