УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024

Справа № 522/11565/21

Провадження № 4-с/522/92/23

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

судді - Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання - Кніш Д.А.

за участю представника боржника Калинич М.І

державний виконавець Сокол Ю.С.

стягувач ОСОБА_1

розглянув скаргу ОСОБА_2

на постанову головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сокол Юлії Степанівни

стягувач ОСОБА_1 .

ВСТАНОВИВ:

1.02.11.2023 ОСОБА_2 звернулась до суду з скаргою на постанову державного виконавця.

2.Просить суд: визнати неправомірною та скасувати постанову від 28.09.2023 ВП №72514739 про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу, винесену головним державним виконавцем Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сокол Ю.С.

3.09.11.2023 поновлено скаржнику строк на звернення до суду з скаргою та прийнято скаргу до розгляду.

4.13.12.2023 державний виконавець подав відзив на скаргу.

5.16.01.2024 скаржник подав додаткові пояснення.

6.22.01.2023 стягувач подав додаткові пояснення.

7. ОСОБА_2 звернення до суду з цією скаргою на постанову державного виконавця обгрунтовує тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси (№522/11565/21) від 21.06.2022 було встановлено наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у виховані малолітньої дитини ОСОБА_3 . Вважає, що в резолютивній частині рішення суду не зазначено, що зустрічі батька з дитиною повинні відбуватись без участі матері, тому її присутність, як матері, не є перешкодою, чи невиконанням рішення суду.

14.08.2023 державний виконавець Сокол Ю.С. за заявою ОСОБА_1 відкрив виконавче провадження №72514739 з примусового виконання рішення суду. До цього часу батько лише дев`ять разів виявив бажання провести час з дитиною, хоча мати не обмежувала йому можливість бачитись з дитиною. Бажання проводити час з дитиною за графіком у ОСОБА_1 виникло лише в серпні 2023 року і то з метою тиску на ОСОБА_2 у судовій справі про поділ майна подружжя.

Після відкриття виконавчого провадження державний виконавець за участю обох сторін погодив місце побачення батька з дитиною на дитячому майданчику. Зустрічі батька з дитиною відбувались: 27.08.2023, 30.08.2023, 03.09.2023, 06.09.2023, 10.09.2023, 13.09.2023, 18.09.2023, 20.09.2023, 27.09.2023. Наслідком зустрічі батька з дитиною 27.09.2023, де була присутня мати, стало винесення державним виконавцем постанови про накладення на ОСОБА_2 штрафу за невиконання рішення суду. Вважає зазначену постанову протиправною. По-перше, мати забезпечила присутність дитини на кожній із зустрічей, а сама в цей час перебувала подалі від дитини з батьком, але в зоні доступності до дитини, оскільки донька дуже прив`язана до матері та завжди потребує її уваги, навіть короткострокове розлучення переживає складно. По-друге, вважає, що виконавець та стягувач не можуть вимагати, щоб зустрічі відбувались без матері, оскільки в резолютивній частині рішення суду цього не зазначено, а значить її присутність під час побачень батька з дитиною не є порушенням порядку побачень, встановленого рішенням суду. крім того, в самому рішенні зазначено, що «суду не надано жодного доказу того, що спілкування батька із донькою без присутності матері або третіх осіб несе ризики або не відповідає інтересам дитини. А отже, суд, виходячи із принципу рівності прав батьків, презумпції того, що батьки діють завжди в найкращих інтересах дітей, їх вчинки завжди вмотивовані любов`ю до дитини та в жодному разі не мають на меті завдання дитині шкоди, вважає, що батько має право на побачення з донькою без присутності третіх осіб». По-третє, ст. 75 Закону України, якою державний виконавець наділений правом накладення штрафу на боржника передбачає лише одну умову, - невиконання без поважних причин рішення суду. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу на боржника, факт невиконання рішення суду вже має бути встановленим. 27.09.2023 державний виконавець не встановив факт невиконання боржником рішення суду, адже в жодному з трьох актів не зазначено, що рішення не виконано. Навпаки в акті констатовано, що боржник о 16:00 год. забезпечила присутність дитини на побачення з батьком.

Боржник звертає увагу на обставини того дня, що 27.09.2023 в день побачення, яке повинно тривати з 16:00 до 19:00, мати разом з донькою вчасно прибули на дитячий майданчик. Прибув і батько, але разом зі своїм адвокатом та двома сторонніми особами, метою присутності яких був відеозапис зустрічі. Державний виконавець прибула у складі виконавчої групи з трьох державних виконавців, двох понятих, представників органу опіки та піклування. Державний виконавець прибула заздалегідь налаштованою проти боржника, з метою не допустити присутності матері під побачення батька з дитиною. При тому, що велика кількість людей на зустрічі вже є порушенням прав дитини, яка отримала стрес від того, що відбувалося. ОСОБА_2 , враховуючи, що 06.09.2023 під час зустрічі батька з дитиною, адвокат ОСОБА_1 на підвищених тонах спілкувався з нею, чинив психологічний тиск при дитині, на зустріч 27.09.2023 також прибула з адвокатом, батьком та братом. Виконавчі дії розпочались о 16:00, а вже о 16:31 державний виконавець складала перший акт, незважаючи на те, що згідно рішення суду побачення мало тривати з 16:00 до 19:00. Після закінчення зустрічі державний виконавець склала всього три акти про невиконання рішення, замість передбаченого ч. 3 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», одного акту про невиконання рішення. При цьому в жодному з трьох актів не зазначено про результат виконавчих дій 27.09.2023, а саме виконано чи ні рішення суду. Крім того, до уваги слід брати не увесь період виконання виконавчого провадження, а лише події 27.09.2023, оскільки саме за результатами цього дня було винесено постанову про накладення штрафу.

8.Державний виконавець просить відмовити у задоволенні скарги. Завданням органів виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання. Виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень. Рішенням суду встановлено графік зустрічей батька з дитиною, виконання якого полягає у забезпеченні боржником (матір`ю) зустрічей з дитиною. В самому рішенні суду зазначено, що батько має право на побачення з донькою без присутності третіх осіб, в резолютивній частині також не зазначено про присутність матері, що означає побачення за відсутності матері. Протягом усього часу виконавчого провадження державний виконавець відбирала за результатами кожної зустрічі пояснення від обох батьків, щоб оцінити ситуацію, виконання рішення.

На початку відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 дала пояснення, що ніколи не перешкоджала зустрічам батька з дитиною, він не реалізовував своє право, внаслідок зустрічей з батьком дитина не адаптована, після зустрічей знервована, роздратована і говорить, що батько її не любить.

З метою перевірки пояснень, 27.08.2023 державний виконавець вийшла на місце зустрічі, де боржник привела дитину, батько проводив з нею час. ОСОБА_2 увесь час знаходилась поряд та візуально спостерігала за ними. 30.08.2023, 03.09.2023 боржник постійно перебувала поряд з батьком та дитиною, слідувала за ними, тому через деякий час дитина повернулася до матері і проводила час з нею.06.09.2023 державний виконавець вийшла на місце зустрічі, дитина була у настрою, гралася з батьком, мати увесь час знаходилась поряд, спостерігала за ними. 06.09.2023 були присутні двоє осіб та адвокат стягувача. Мати дитини надала пояснення, що 06.09.2023 державним виконавцем на неї чинився психологічний тиск, третіми особами до дитини проявлялася агресія, у зв`язку з чим дитина постраждала та отримала стрес. Батько пояснив, що 06.09.2023 ОСОБА_2 здійснювала психологічний вплив на дитину та забороняла дитині без її дозволу відлучатися з батьком з дитячого майданчика, що призвело до сварки між батьками у присутності дитини. Стягувач просив державного виконавця вжити заходів щодо забезпечення виконання рішення суду, його побачень з дитиною без присутності матері. З пояснень батька про зустріч 10.09.2023, виконавцем було з`ясовано, що боржник в черговий раз не виконує рішення суду, не дає стягувачу дитину без присутності третіх осіб, хоча батько неодноразово її про це просив, вона категорично заперечувала, бо не готова залишити дитину з батьком. ОСОБА_2 та її брат увесь час знаходились поряд з ОСОБА_1 та дитиною, спостерігали. З пояснень матері, 20.09.2023 під час побачення батько психологічно давив на дитину, підвищував голос, дитина лякалась, плакала і почала капризувати, вимагала, щоб мама була поруч. ОСОБА_1 погрожував її.

Звертає увагу, що з часу відкриття виконавчого провадження батько з власної волі надавав письмову згоду на те, щоб на початку його побачення відбувались в присутності матері, розуміючи, що дитина мала і може в чомусь потребувати матері поки звикне. Але з 06.09.2023 батько просив державного виконавця припинити участь матері на побаченнях з дитиною, оскільки від цього стає ще гірше, мати фактично перешкоджає нормальному спілкуванню, звиканню до батька.

Це дало підстави державному виконавцю дійти висновку, що на протязі місяця з дня відкриття виконавчого провадження боржник не забезпечує можливість батькові бачитися з дитиною у визначений час та без її участі, як це визначено рішенням суду. Боржник ОСОБА_2 зазначає, що стягувач ОСОБА_1 постійно чинить на неї та її дитину тиск та погрожує їй. У зв`язку з неодноразовими зауваженнями обох сторін виконавчого провадження щодо погроз, конфліктів, сварок державним виконавцем було вирішено залучити представників органу опіки і піклування та працівників органів внутрішніх справ для участі у проведенні виконавчих дій, які відбудуться 27.09.2023

27.09.2023 ОСОБА_2 привела дитину на зустріч з батьком, вони бавились. Боржник увесь час знаходилась поряд та візуально спостерігала за побаченням батька з дитиною. Побачення батька з дитиною тривало з 16:00 до 19:00. Виконавчі дії завершено 20:23. 27.09.2023 було складено акти, якими описано події зустрічі (батько запропонував дитині піти за іграшкою до автомобіля, мати втрутилася, перешкоджала; тільки батько намагався гуляти з дитиною, мати одразу слідкувала за ними; якщо батько ходив по майданчику з дитиною вона за ним одразу йшла; батько з дитиною зайшли до супермаркету, мати слідкувала поруч, незалишаючи дитину наодинці з батьком; батько пішов з дитиною до авто, покласти речі, вона знову біжить за ними; батько грався з дитиною, мати перебувала поруч). Таким чином, батько не мав можливості провести час самостійно з дитиною, оскільки мати постійно знаходилась поруч, не давала побути їм спокійно удвох. Під час виконавчих дій адвокат боржника, постійно при складанні акту намагалася відволікати виконавця, сказала виконавцю, що ця справа перебуває «на контролі», тому державному виконавцю слід думати, що вона робить.

28.09.2023 державним виконавцем, керуючись ст. 64-1, 75 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про накладення штрафу, оскільки боржник без поважних причин порушує порядок побачення батька з донькою, визначений рішенням суду, що підтверджується актами державного виконавця від 27.09.2023.

9.Стягувач ОСОБА_1 у задоволенні скарги просить відмовити, вважає, що державний виконавець вчинила дії, спрямовані на виконання боржником рішення. ОСОБА_1 пояснив, що з грудня 2020 по січень 2022 року він, був позбавлений можливості бачити, брати участь у вихованні дитини. З січня 2022 року ОСОБА_2 лише декілька разів дозволила батькові побачити дитину і то в її присутності. Після цього рішенням суду від 21.06.2022 було встановлено графік його побачень з дитиною. ОСОБА_2 рішення суду не виконувала, оскільки знаходилась з дитиною поза межами м. Одеси. В жовтні 2022 року повернулась з донькою в м. Одесу. Батько бачився з дитиною по графіку і під контролем ОСОБА_2 . В листопаді 2022 року попросив ОСОБА_2 , щоб давала дитину без її присутності. Проте ОСОБА_2 відмовилась. Хоча дитина приймає ОСОБА_1 як батька, сприймає з радістю, хоче бачитись. З грудня по серпень вона знову з дитиною почала проживати за межами м. Одеси, не ставила батька до відома про переміщення дитини. Оскільки мати постійно не дає бачитись з дитиною, все контролює, не дає побути разом для створення особистіного контакту як між батьком і дитиною, постійно конфліктує, ОСОБА_1 змушений був звернутися 10.08.2023 і з заявою про примусове виконання рішення суду. Вході виконавчого провадження відбулося вісім побачень з дитиною і всі ці побачення проходили в присутності матері, під її контролем. Спочатку батько з доброї власної волі погодився на те, що мати була присутня на зустрічах з тим, щоб дитина більш звикла. Часом на зустрічі мати приводила своїх родичів, адвоката. Через перешкоди матері, замість передбачених рішенням суду 33 годин, батько провів з дитиною лише 17 годин, але й ті в присутності ОСОБА_2 та її родичів. Така поведінка матері сприяє формуванню у дитини синдрому відчуження від батька. Дитина неодноразово розказувала батькові, що мати просить її не йти до батька, не спілкуватися та бити його. 27.09.2023 ОСОБА_2 в черговий раз не виконала рішення суду. Привести дитину на майданчик, після чого постійно переслідувати батька з донькою, перешкоджала їхньому спілкуванні, втручатись в кожен рух і розмову, не є виконанням рішення суду. ОСОБА_1 також пояснив, що насправді свою присутність ОСОБА_2 обумовлювала бажанням продемонструвати батькові, що він буде бачити дитину лише на її умовах, під її контролем, де все має бути так як вона того хоче. ОСОБА_2 постійно під час зустрічей батька з дитиною вела розмови саме з ОСОБА_1 , принижувала, називаючи «безплідним», погано говорила про батьків ОСОБА_1 (баба і дід для онуки), провокувала сварки, відволікала дитину так, лиш би дитина бігла до матері. Поводила себе неадекватно, зухвало, наприклад, виставила ногу між батьком і дитиною (як бар`єр) в той час, як вони бавились. Коли батько попросив так не робити, мати запитала чи йому не подобається її педикюр (надав відеодокази). Пояснив, що така її поведінка є постійною. Тому він просив виконавця забезпечити відсутність матері (як це і передбачено рішенням суду), оскільки ОСОБА_2 добровільно не давала побути з дитиною.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

10.Рішенням суду (№ 522/11565/21) від 21.06.2022 визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з матір`ю ОСОБА_2 , встановлено спосіб участі батька у виховані малолітньої дитини шляхом графіку зустрічей батька з дитиною до досягнення 10 років (кожної 1, 2 та 4 неділі місяця з 11.00 год. о 19.00 год.; кожної 3 суботи місяця з 11.00 год. дня до 19.00 год.; кожну середу з 16.00 год. до 19.00 год.; дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини; у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного проживання за попередньою домовленістю) та після досягнення дитиною 6 років половина осінніх, зимових, весняних та літніх канікул за попередньою домовленістю між батьком та матір`ю, в тому числі з правом виїзду дитини з батьком за межі країни.

11.14.08.2023 головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сокол Ю.С. відкрито ВП №72514739 з примусового виконання виконавчого листа №522/11565/21, виданого Приморським районним судом м. Одеси 24.01.2023.

12.18.08.2023 батько надав державному виконавцю письмову згоду на те, щоб мати (боржник) була присутня під час його зустрічей з дитиною протягом місяця, розуміючи, що дитина ще маленька.

13.У зв`язку з тим, що рішенням суду не визначено місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликав сторін для погодження місця.

14.22.08.2023 винесено постанову про визначення місця побачення батька з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 (дитячий майданчик).

15.Згідно з Актом державного виконавця від 27.08.2023 ОСОБА_2 в 11.00 год. передала дитину батькові. Сторонам роз`яснено їх право надавати письмові пояснення за результатами зустрічей.

16.З письмових пояснень батька (за ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_2 привела дитину, батько грався з дитиною на дитячому майданчику. ОСОБА_2 весь час знаходилась поряд та візуально спостерігала за ними. Також на майданчику перебувала мати ОСОБА_2 . Побачення батька з дитиною тривало з 11:00 до 13:30.

17.Наступне побачення відбулось 30.08.2023. З пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у зв`язку з неповідомленням її про намір побачитись з дитиною, мати з дитиною прийшли на майданчик о 17:15, побачення тривало до 19:00. На побаченні мати перебувала поряд з батьком та дитиною, що призвело до того, що приблизно через 50 хвилин після зустрічі дитини з батьком дитина повернулася до матері і проводила час з нею.

18.Наступне побачення відбулось 03.09.2023. З пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 побачення розпочалося в 11:00. ОСОБА_2 знову перебувала поряд з батьком та дитиною, що призвело до того, що приблизно через 20 хвилин після зустрічі дитини з батьком дитина повернулася до матері та в подальшому проводила час з нею. В 13:10 год. дитина захотіла повернутися додому, зустріч перервалася і продовжилася лише в 18:00 год. Побачення батька з дитиною тривало з 11:00 до 13:30 та з 18:00 до 18:50.

19.Письмовою заявою від 05.09.2023, 22.09.2023, 28.09.2023 батько (стягувач) просив державного виконавця надалі забезпечити виконання рішення суду без присутності матері, оскільки вона своєю поведінкою перешкоджає спілкуванню батька і дитини.

20.Наступне побачення відбулось 06.09.2023. З Акту державного виконавця від 06.09.2023 вбачається, що 06.09.2023 ОСОБА_2 з`явилась з дитиною о 17:06, замість визначеного рішенням суду часу з 16:00, пояснивши це перебуванням на роботі. Побачення тривало до 19:00. Дитина була в настрої, бавилась з батьком. ОСОБА_2 весь час знаходилась поряд та візуально спостерігала за побаченням батька з дитиною. На дитячому майданчику також були присутні двоє осіб та адвокат Фоменка В.А.

21.З пояснень ОСОБА_2 06.09.2023 під час виконавчих дій державним виконавцем чинився на неї психологічний тиск, третіми особами до дитини проявлялася агресія, у зв`язку з чим дитина постраждала та отримала стрес. З пояснень ОСОБА_1 під час зустрічі батька з дитиною ОСОБА_2 здійснювала психологічний вплив на дитину, забороняла дитині без її дозволу відлучатися з батьком з дитячого майданчика, що призвело до сварки між батьками у присутності дитини.

22.Наступне побачення відбулось 10.09.2023. З пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 10.09.2023 побачення розпочалося в 11:10 год. та тривало до 13:00 год. Потім розпочалась повітряна тривога, ОСОБА_2 забрала доньку і повідомила, що вони підуть в укриття. ОСОБА_1 не пропонували пройти в укриття разом з донькою. ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_4 увесь час знаходились поряд з ОСОБА_1 на дитячому майданчику та візуально спостерігали за побаченням.

23.У зв`язку з неодноразовими зауваженнями сторін виконавчого провадження щодо постійних погроз, конфліктів та сварок між ними з метою забезпечення охорони громадського порядку, усунення загроз життю та здоров`ю виконавців, фізичних осіб, що можуть виникнути при проведенні виконавчих дій щодо примусового виконання судових рішень державним виконавцем Сокол Ю.С. було винесено постанову від 18.09.2023 про залучення працівників органів внутрішніх справ, представників органу опіки і піклування для участі у проведенні виконавчих дій, які відбудуться 27.09.2023.

24.Наступне побачення відбулось 20.09.2023. З пояснень ОСОБА_2 зустріч тривала з 16.00 до 18.40. Під час побачення ОСОБА_1 психологічно давив на дитину та підвищував голос, що призвело до того, що дитина лякалась, плакала і почала капризувати, постійно вимагала, щоб мама була поруч. Він погрожував її, здійснює психологічний тиск на неї і дитину, постійно контролює її. З пояснень ОСОБА_1 мати вирішила цього разу змінити адресу зустрічі, що було обумовлено місцем проживання брата ОСОБА_2 , який з якихось причин був присутнім на побаченні батька і дитини. Побачення розпочалося о 16.00 год., дитина різко реагувала на батька, проявляла агресію до нього, що пояснювала вказівками, які їй надає бабуся (мати ОСОБА_2 ). Прохання дати можливість побути з дитиною за відсутності третіх осіб ОСОБА_2 проігнорувала.

25.26.09.2023 державним виконавцем Сокол Ю.С. винесено постанову про застосування під час примусового виконання рішення суду фотозйомки та відеозапису.

26.26.09.2023 з метою координації роботи представників органу опіки та піклування та співробітників Київського ВП під час проведення виконавчих дій у ВП№ 72514739 постановою Київського ВДВС для участі у виконавчих діях 27.09.2023 було утворено виконавчу групу у складі у складі трьох державних виконавців.

27.27.09.2023 державним виконавцем Сокол Ю.С. складено три акти: виходом за адресою: м. Одеса, вул. Толбухіна, буд. 135-Г (дитячий майданчик) знаходилась мати з дитиною. О 16:00 батько почав гратися з дитиною, дитина була грайлива. Батько запропонував дитині піти за іграшкою до свого автотранспортного засобу. Під час намагання прослідкувати до автотранспортного засобу мати дитини ОСОБА_2 втрутилася та заважала батьку вільному спілкування з дитиною. Тільки батько о 16:14 намагався гуляти з дитиною. Боржник ОСОБА_2 одразу слідкувала за ним ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_3 . При побаченні у разі якщо ОСОБА_1 намагався пересуватися по дитячому майданчику з дитиною за ним одразу слідом йшла ОСОБА_2 17:34 батько з дитиною зайшли до супермаркету «Космос» мати ОСОБА_2 слідкувала завжди рядом не полишаючи дитину та батько наодинці. 17:46 ОСОБА_1 виходячи з магазину пройшов з дитиною до свого авто та поклав речі до машини. Мати слідкувала разом с ОСОБА_1 та дитиною не покидаючи її. 17:54 ОСОБА_1 грався з дитиною на дитячому майданчику. ОСОБА_2 перебувала на дитячому майданчику біля 10 метрів поруч завжди. Таким чином, на протязі побачення з дитиною батько ОСОБА_1 не мав можливості провести час самостійно з дитиною, мати ОСОБА_2 знаходилась поруч все побачення на відстані 50 м. У разі намагання батька ОСОБА_1 ходити з дитиною, пересуватися територією мати одразу слідкувала за ним на полишаючи їх наодинці та находилась поруч. При проведенні виконавчих дій була присутня адвокат Власюк К.П., яка постійно при складанні акту намагалася відволікати виконавця, заснімати документи, що складав виконавець. При проведенні виконавчих дій адвокат Власюк К.П. приблизно о 16:30 підійшла до виконавця ОСОБА_5 та намагаючись, щоб ніхто не почув сказала виконавцю: «Ця справа перебуває «на контролі». Думайте що робите». Що є тиском з боку адвоката Власюк К.П. на державного виконавця Сокол Ю.С.

28.Постановою від 28.09.2023 державний виконавець, керуючись ст. 64-1, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 в розмірі 1 700 грн., оскільки боржник без поважних причин порушує порядок побачення батька з донькою, визначений рішенням суду, що підтверджується актами державного виконавця від 27.09.2023.

Висновки суду.

Щодо юрисдикції спору

29.Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 (справа №420/28149/23) відмолено ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі за її позовом на постанову від 28.09.2023 ВП №72514739 про накладення штрафу, у зв`язку з тим, що даний спір підлягає вирішенню судом, який видав виконавчий документ, в порядку цивільного судочинства.

30.Скаржник з цим погодився, не оскаржував, незважаючи на те, що спір з приводу оскарження постанови приватного виконавця про стягнення винагороди, прийнятої під час дії Закону № 1404-VІІІ, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця. Аналогічну правову позицію сформована в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17.

31.В п. 39 рішення ЄСПЛ у справі Буланов та Купчик проти України (заяви №№ 7714/06 та 23654/08) зазначено: Суд не вважає за необхідне за даних обставин досліджувати, чи мали Верховний Суд або Вищий адміністративний суд юрисдикцію вирішувати по суті скарги заявників. Важливо те, що заявники не отримали вирішення їхніх скарг, оскільки Вищий адміністративний суд відмовився слідувати ухвалам Верховного Суду, які визначили підсудність цих справ. Такі відмови не тільки позбавили заявників доступу до суду, але й поставили під сумнів авторитет судової влади. Отримавши остаточні ухвали Верховного Суду, який за конституційним статусом є найвищим судовим органом та який надає роз`яснення щодо застосування законодавства, заявники мали легітимні сподівання, що ці ухвали не могли бути піддані сумніву. У цьому контексті Суд зазначає, що стаття 6 Конвенції вимагає від держави передбачити процесуальні засоби для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо підсудності справ (див. рішення щодо прийнятності "Лойен проти Франції" (Loyen v. France), N 46021/99, від 6 квітня 2000 року, та mutatis mutandis рішення у справі "Діду проти Румунії" (Didu v. Romania), N 34814/02, пункт 29, від 14 квітня 2009 року).

32.Згідно із практикою ЄСПЛ одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

33.Оскільки питання щодо юрисдикції цього спору вже вирішено, і жодна сторона не оскаржила рішення про відмову у відкритті провадження (незважаючи на сталу практику Верховного Суду про юрисдикційність таких спорів), суд вважає за необхідне розглядати дану скаргу в межах цивільної юрисдикції.

Щодо суті скарги

34.У разі звернення сторони виконавчого провадження до суду зі скаргою на рішення державного виконавця суд має перевірити чи прийняте оскаржуване рішення відповідно до закону, в межах повноважень, і чи було порушено при цьому право заявника.

35.Боржник не погоджується з постановою від 28.09.2023 у ВП №72514739 про накладення на неї штрафу, винесену державним виконавцем Київського ВДВС Сокол Ю.С. Вважає, що рішення суду нею виконано, натомість державним виконавцем не встановлено самого факту не виконання.

36.Державний виконавець виходить з того, що зміст і резолютивна частина рішення суду про встановлення способу участі батька у виховані дитини передбачає зустрічі без присутності матері. Її присутність на побаченнях батька з дитиною з моменту відкриття виконавчого провадження й до 27.09.2023 була обумовлена лише тим, що мати приводить дитину у визначене місце побачень (дитина сама не може прийти) та добровільною письмовою згодою батька на присутність матері під час побачень (яку потім він відкликав). Мати не давала батькові самостійно проводити час з дитиною, будучи присутньою на визначених зустрічах. Тому державний виконавець дійшов висновку про порушення боржником порядку побачень та накладення на боржника штрафу.

37.В свою чергу, батько дитини (стягувач) наголошував на тому, що присутність матері полягала лише в тому, щоб передати дитину. Проте ці побачення не були індивідуальними для батька і дитини, оскільки мати постійно втручається в проведення ними часу, контролю кожен рух, втручається в розмову. В такому разі не може йтись про те, що дитина й батько зможуть побудувати свій зв`язок. Дитина губиться від того, що мати суперечить кожному слову і дії батька, не знає як поводитись, як хоче мати, чи батько.

38.Оцінюючи доводи сторін, суд дійшов висновку про безпідставність доводів боржника з огляду на наступне.

39.Порядок та графік побачень ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 встановлений рішенням суду від 21.06.2022, яким встановлено наступний спосіб участі до досягнення дитиною 10 років:

- кожної 1, 2 та 4 неділі місяця з 11.00 до 19.00;

- кожної 3 суботи місяця з 11.00 до 19.00;

- кожну середу з 16.00 до 19.00;

- дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини;

- у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного проживання за попередньою домовленістю.

- після досягнення дитиною 6 років половина осінніх, зимових, весняних та літніх канікул за попередньою домовленістю між батьком та матір`ю, в тому числі з правом виїзду дитини з батьком за межі країни для оздоровлення та відпочинку.

40.Як вбачається, зі змісту мотивувальної частини рішення суду від 21.06.2022 ним визначено графік побачень стягувача з дитиною, «виходячи із принципу рівності прав батьків, презумпції того, що батьки діють завжди в найкращих інтересах дітей, їх вчинки завжди вмотивовані любов`ю до дитини та в жодному разі не мають на меті завдання дитині шкоди, вважає, що батько має право на побачення з донькою без присутності третіх осіб». Зазначене рішення є обов`язковим для виконання сторонами саме з врахуванням тих мотивів, з яких виходив суд, ухвалюючи це рішення.

41.Сторони цього судового рішення у справі № 522/11565/21 звернулись до суду із заявою про роз`яснення його в частині за участю чи без участі матері мають відбуватись побачення батька з дитино. Станом на час розгляду цієї скарги суд не надав роз`яснень рішення від 21.06.2022.

42.Разом з тим, зазначене не є перешкодою для надання правої оцінки оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

43.Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

44.Водночас виконання рішень про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регламентується спеціальними правилами статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

45.За правилами частин 1 та 2 цієї статті виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

46.Відповідно до пункту 8 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, зареєстрована 02.04.012 за № 489/20802) державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

47.Застосування правил частини 2 статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення, не суперечить правилам пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

48.При цьому в пункті 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені цим Законом, у тому числі виконавець має дотримуватись вимог частин 1 та 2 статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» про забезпечення побачень стягувача з дитиною у час та місці, визначеному рішенням суду.

49.Отже, у цій категорії спорів під час виконання виконавчого листа має враховуватися зміст і резолютивна частина рішення про встановлення способу і порядку участі одного з батьків у вихованні дитини, незважаючи на не зазначення таких відомостей у виконавчому документі, що є винятком із пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». Висновок Верховного Суду в постанові від 09.11.2022 у справі № 753/11909/21.

50.Ті обставини, що у резолютивній частині рішення та у виконавчому листі не зазначено, що побачення стягувача з дитиною мають відбуватися без присутності матері, не може бути перешкодою у реалізації стягувачем своїх батьківських прав, за захистом яких він і звертався до суду, оскільки виконавчий лист, що виконується виконавцем, виданий саме на виконання рішення суду та має єдину мету - забезпечення виконання судового рішення, ухваленого про захист прав та інтересів стягувача. Формальне виконання виконавчого документа без урахування дійсного змісту рішення суду, на виконання якого виданий виконавчий лист, у такій категорії справ, враховуючи застереження, яке міститься у частині 2 статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», є порушенням права стягувача на захист своїх прав.

51.Виконанням виконавчого документа досягається єдина мета - виконання відповідного рішення суду.

52.Ключовою проблемою у цій справі про накладення на боржника штрафу є те, що ОСОБА_2 постійно присутня під час зустрічей батька з дитиною. Була присутня й безпосередньо 27.09.2023. Її присутність представник не заперечив. Зазначене розцінено державним виконавцем як невиконання рішення суду у вигляді порушення боржником без поважних причин порядку побачень батька з дитиною.

53.Суд з рішенням державного виконавця погоджується, оскільки в резолютивній частині рішення від 21.06.2022, виконавчому листі, не зазначено про присутність, участь матері в цьому графіку, що не може трактуватись як невизначеність про її присутність.

54.Крім того, ОСОБА_2 знала, що ОСОБА_1 надавав лише власну згоду на присутність матері під час побачень з дитиною протягом певного часу. Боржник не оскаржував дій державного виконавця в обмеженні її участі під час побачень. Тобто, це питання стало актуальним для боржника лише внаслідок накладення на неї штрафу.

55.Отже, присутність матері (боржника) під час побачень батька з дитиною cуперечить змісту судового рішення, є проявом невиконання боржником без поважних причин судового рішення у вигляді порушень без поважних причин побачень батька з дитиною, що й констатовано державним виконавцем.

56.Крім того, суд не погоджується з доводами скаржника, що за ч.3 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» штраф може бути накладено лише у разі невиконання без поважних причин боржником. А, оскільки, боржник забезпечила участь дитини, рішення вона навпаки виконала.

57.Суд ще раз звертає увагу, що дійсно в силу віку дитини (3 роки) вона самостійно не може прийти на зустріч з батьком. Очевидно, що дитину приводить мати. Проте привести дитину на побачення ще не означає виконати рішення суду. Оскільки його виконання включає і спілкування без матері. В протилежному разі рішення суду залишатиметься ілюзорним, якщо звести його лише до приведення матір`ю дитини на місце побачення з батьком.

58.У той же час, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що між батьками дитини дійсно конфлікті відносини. Сторони цього також не заперечили. Державний виконавець належно врахував цей момент, приймаючи письмові пояснення батьків за результатами кожної зустрічі.

59.Також суд у цій ситуації враховує, що поважним причин постійно брати участь у побаченнях батька з дитиною об`єктивно не було. Державний виконавець оцінював поведінку дитини з батьком і визначив, як таку за якої дитина ідентифікує його як батька, бавиться і спілкується з ним, йде на контакт з батьком. Натомість, дитина розгублюється, коли вона контактує з батьком, а мати їй суперечить. Тоді дитина не знає як вчинити.

60.Також державний виконавець, стягувач пояснили, що поведінка боржника протягом усього часу побачень була такою, яка не найкраще свідчить про її намір виконувати рішення суду. Державний виконавець наголошував на погрозах їй адвоката боржника у вигляді перебування цієї справи на якомусь контролі. Батько надав відеозйомку 27.09.2023, яку проводив держаний виконавець. На відео видно як мати постійно поруч, бігає за дитиною, батьком, тримає їх близькому полі зору, знаходиться на такій відстані, що може чути і говорити з дитиною і батьком.

61.Суд приймає до уваги і те, що батько з власної волі давав письмову згоду на присутність матері протягом місяця на побаченнях з дитиною, розуміючи, що дитина ще мала, з метою кращого звикання. Проте згодом своєю поведінкою боржник перешкоджала настільки у встановленні батьківського контакту, де батько просив виконавця забезпечити реалізацію рішення суду уже без присутності матері. Зазначений дозвіл суд розцінює швидше як бажання батька бачитись з дитиною, а не конфліктувати з боржником.

62.Тому суд погоджується, що державний виконавець діяв як в найкращих інтересах дитини, так і в межах способу виконання рішення суду, визначеного виконавчим документом, з дотриманням своїх повноважень.

63.Посилання боржника на те, що накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення має бути підтверджено одним актом, а не трьома актами, як в даному разі, суд не бере до уваги, оскільки вказана норма встановлює обов`язок державного виконавця лише засвідчити актом факт невиконання без поважних причин боржником рішення та не обмежує щодо кількості цих актів.

64.Підсумовуючи суд приходить до переконання про безпідставність та відмову в задоволенні скарги на постанову від 28.09.2023 ВП №72514739 про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу, винесену головним державним виконавцем Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сокол Ю.С.

Керуючись ст. 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову державного виконавця від 28.09.2023 ВП №72514739 про накладення на боржника штрафу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 30.01.2024.

Суддя Ярема Х.С.