Справа № 524/3752/23
Провадження №2/524/313/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участі позивачаОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_4 щодо поділу майна подружжя. В обґрунтування якого зазначив, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 28.10.2021 року справа №524/7385/21 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 621.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.09.2021 року справа №524/5074/21 місце проживання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено з матір?ю.

Згідно рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 11.07.2022 року справа №524/12251/21 залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 06.12.2022 року визнано за ОСОБА_4 право власності на 134/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м. Також, визнано за ОСОБА_1 право власності на 866/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м.

Право власності на 866/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м. зареєстроване в Державному реєстрі речових прав

Відповідно до довідки КП «МБТІ» від 07.02.2023 року за р.№ 475 за даними технічної інвентаризації, проведеної 01.02.2023 року по кварталу АДРЕСА_2 встановлено, що за рахунок внутрішнього перепланування, що не потребує надання дозвільної документації, зменшена загальна площа квартири на 0,9 кв. м. та житлова на 5,6 кв.м. Загальна площа квартири складає - 69,1 кв.м., житлова - 42,5 кв.м.

Зазначає, що в рішенні Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.09.2021 року справа№524/5074/21 встановлено, що неповнолітній син сторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23.06.2021 року проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_4 та малолітня ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживають з 05.04.2021, що підтверджується копією акту ТОВ «Житлорембудсервіс» від 22.07.2021 №74

Відповідно до довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» вих. № 416/32 від 22.07.2021 року він, колишня дружина та діти з 13.08.2013 року по теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач разом з ОСОБА_7 проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_3 частини якого належить відповідачу на підставі договору про поділ нерухомого майна, що є у спільній власності від 17.10.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом О.Е, зареєстровано в реєстрі за №° 2030

Згідно висновку про ринкову вартість нерухомого майна від 26.05.2023 року ринкова вартість 134/1000 частки спірної квартири, що належить відповідачу ОСОБА_4 .

В порядку ч.2 ст.365 ЦК України, позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду попередньо внесено суму вартості 134/1000 спірної квартири.

Відповідно до висновку експерта №29-23 від 29 травня 2023 року за результатами проведення будівельного-технічного дослідження квартири АДРЕСА_4 технічної можливості виділити в натурі кожному із співвласників у самостійні об?єкти нерухомості належні їм частки у квартирі або встановити порядок користування приміщеннями вказаної квартири, не існує по причині вказаній в дослідницькій частині даного висновку експерта.

Зазначає, що наявні підстави, передбачені підпунктами 1-4 п.1 статті 365 ЦК та припинення права власності ОСОБА_4 на належну їй частку у праві спільної власності.

Ухвалою суду від 21.06.2024 відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.

05.07.2023 відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позов. Стверджує, щодо безпідставності позову, оскільки права позивача нею не порушені. Не погоджується з запропонованою позивачем вартістю частки спірної квартири.

10.07.2023 року ОСОБА_1 , подано відповідь на відзив. Зазначає, що досудове вирішення пору не є обов`язковим. Запропонована відповідачем сума, в порядку досудового врегулювання спору, вартість компенсації частки не є обґрунтованою. Наполягає на задоволенні позову.

18.07.2023 відповідачем надані заперечення. Вважає належним доказом вартості частки належного їй майна, ринкову вартість, яка запропоновано у висновку експерта Маківського М.В.

05.10.2023 року ухвалою суду змінено експертну установу, проведення призначеної судом судово оціночно- будівельної експертизи доручено експерту Шлапак С.Л.

Ухвалою від 22.11.2023 року залучено до участі у справі виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як лорган опіки та піклування.

04.12.2023 за результатами, отриманих висновків судової експертизи позивачем подана заява про зміну позовних вимог просить припинити право власності ОСОБА_4 на 134/1000 частки квартири АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 134/1000 частки квартири АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 вартість 134/1000 частки квартири АДРЕСА_1 в сумі 147 163,76 шляхом перерахування коштів в сумі 147 163,76 грн. з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області згідно платіжних інструкцій № 0.0..1 від 08.06.2023 р., № 0.0..1 від 30.11.2023 р., № 0.0..1 від 30.11.2023 р. (платник - ОСОБА_1 ; отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області; рахунок отримувача - UA0015950; код отримувача - 26304855; код банку отримувача - 820172; банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ) на користь ОСОБА_4 . Вирішити питання щодо судових витрат.

11.12.2023 відповідачем ОСОБА_4 подана заява про визнання позову. Пропонує судовий збір покласти на сторін порівну, понесені судові витрати зі сплати витрат на проведення експертиз та на професійну правничу допомогу віднести на рахунок сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мілінський І.М. позовні вимоги підтримують та просять задовольнити

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Бовконюк С.А. позов визнає. Просить розподілити судові витрати у запропонованому порядку.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку

Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 11.07.2022 року справа №524/12251/21 залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 06.12.2022 року визнано за ОСОБА_4 право власності на 134/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 866/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м.

Право власності на 866/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м. зареєстроване в Державному реєстрі речових прав Відповідно до довідки КП «МБТІ» від 07.02.2023 року за р.№ 475 за даними технічної інвентаризації, проведеної 01.02.2023 року по кварталу АДРЕСА_2 встановлено, що за рахунок внутрішнього перепланування, що не потребує надання дозвільної документації, зменшена загальна площа квартири на 0,9 кв. м. та житлова на 5,6 кв.м. Загальна площа квартири складає - 69,1 кв.м., житлова - 42,5 кв.м.

За висновками експерта Маківського М.В, №29-23 від 29 травня 2023 року за результатами проведення будівельного-технічного дослідження квартири АДРЕСА_4 технічної можливості виділити в натурі кожному із співвласників у самостійні об?єкти нерухомості належні їм частки у квартирі або встановити порядок користування приміщеннями вказаної квартири, не існує.

Відповідно до висновку судової оціночно - будівельної експертизи №11-1/23 від 20.11.2-23 судового експерта Шлапак С.Л. ринкова вартість 134/100 часток квартири АДРЕСА_5 становить на дату проведення експертизи 147163, 76 грн.

В порядку ч.2 ст.365 ЦК України, позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду попередньо внесено суму ринкової вартості 134/1000 спірної квартири.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій статті 365 ЦК України обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18) зазначено, що: висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 750/11178/17 (провадження № 61-42000св18) по застосуванню пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, суд дійшов висновку, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів співвласника виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, робиться в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, зокрема інтереси дітей сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. При цьому, частиною 1 ст. 142 цього Кодексу передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 08.05.2023 р. та платіжної інструкції №0.0..1 від 30.11.2023 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 1471,64 грн., а відтак відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд дійшов висновку про розподіл судових та стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у розмірі 735,82 грн. Необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору в сумі 536,80 грн., сплаченого при поданні позову згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 08.05.2023 р. та 50 відсотків судового збору в сумі 199,02 грн. сплаченого згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 30.11.2023 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження обставини викладених у клопотанні про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_1 , у зв`язку з розглядом в суді цієї справи представником позивача надано до суду разом з позовом: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 02.05.2023 року за п. 4.2. розмір гонорара адвоката складає 15 000 грн; копію квитанції від 05.06.2023 на суму 15 000 грн.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/92/15/15-ц визначено, що пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем заяв про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не подавалось.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 000 грн, які документально підтверджені наданими позивачем доказами.

Крім того, у відповідності до ч 2 ст. 133 ЦПК України з відповідача на корись позивача необхідно стягнути у повернення сплачених судових витрат на проведення судової оціночно-будівельно експертизи у розмірі 2509,29 грн., на підтвердження яких суду надані рахунок фактура №11.1-23 від 09.11.2023 на суму 2509,29 грн. на оплату послуг за проведення судової оціночної будівельної експертизи та платіжну інструкцію 0.0..1 про сплату ОСОБА_8 , за проведення експертного дослідження 2509, 29 грн.

Керуючись статтями 206, 265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 134/1000 частки квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 134/1000 частки квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 вартість 134/1000 частки квартири АДРЕСА_1 в сумі 147 163,76 (сто сорок сім тисяч сто шістдесят три) грн. 76 коп. шляхом перерахування коштів в сумі 147 163,76 грн. з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області згідно платіжних інструкцій № 0.0..1 від 08.06.2023 р., № 0.0..1 від 30.11.2023 р., № 0.0..1 від 30.11.2023 р. (платник - ОСОБА_1 ; отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області; рахунок отримувача - UA0015950; код отримувача - 26304855; код банку отримувача - 820172; банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ) на користь ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у повернення сплачених судових витрат: на проведення судової оціночно-будівельно експертизи у розмірі 2509,29 грн., на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. та у повернення сплаченого судового збору 735,82 грн.

Повернути ОСОБА_1 , 50 відсотків судового збору в сумі 536,80 грн., сплаченого при поданні позову згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 08.05.2023 р. та 50 відсотків судового збору в сумі 199,02 грн. сплаченого згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 30.11.2023 р.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.С. Предоляк