_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4599/24
УХВАЛА

09.08.2024

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сопової А.Є.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа №947/25368/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

07.08.2024 року через систему «Електронний суд» від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді, яка була отримана суддею 08.08.2024 року.

Вказаний відвід обґрунтовано тим, що позивачем заявлялись клопотання про витребування доказів та про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В ухвалах від 29.11.2023 року про відмову у розгляді справи в порядку загального позовного провадження та про відмову у витребуванні доказів суд зазначив, що вважає за доцільне розглянути наявні у справі клопотання за відсутністю сторін. Проте, в ухвалі від 17.01.2024 суд вже зазначає протилежне, а саме зазначає про те, що заявлені клопотання про витребування доказів не дають можливість суду проводити їх розгляд самостійно без участі позивача. Неведені обставини свідчать, на думку позивача, про непослідовність висновків суду з вказаних питань, і приймаються не на підставі вимог закону. Також, на думку позивача, суддею 17.08.2023 року безпідставно залишено позовну заяву без руху; не обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотань про слухання справи в загальному позовному провадженні та у витребуванні доказів; залишено позовну заяву без розгляду.

За таких обставин позивач ОСОБА_1 заявляє, що у нього є підстави вважати, що суддя Куриленко О.М. упереджено розглядає справу.

У судовому засіданні, призначеному на 09.08.2024 року, позивач ОСОБА_1 підтримав заяву про відвід судді та просив її задовольнити.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У зв`язку з тим, що заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Статтею 36 ЦПК України встановлений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді у цивільній справі. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у ухвалі 10.02.2021 у справі №9901/224/20 головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи утручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Водночас, суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому, відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Так, заявник вважає, що суддя Куриленко О.М. у даній справі діє упереджено, однак, суд не погоджується з наведеними позивачем підставами для відводу судді, оскільки доказів такого заявником не надано.

Вирішуючи питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суддя керувалася положеннями ч.6 ст. 19 та ч.1 ст. 274 ЦПК України, якими, в свою чергу, передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, серед іншого, малозначні справи, а саме: справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підставою для розгляду справи у порядку загального провадження позивач вказував на значення справи для нього, оскільки звільнення за втратою довір`я за п. 2 ст. 41 КЗпП негативно впливає на репутацію позивача, враховуючи категорію складності справи, яка полягає у не доведенні вини працівника в порушенні вимог інструкцій, які стали підставою для втрати довір`я, а також те, що в даній справі необхідним є дослідження в суді письмових та електронних доказів, надання їм об`єктивної та належної оцінки, беручи до уваги обсяг та характер доказів у справі, в тому числі необхідність призначити у справі можливої експертизи стосовно документів та/або електронних доказів, які будуть судом досліджуватись, виклику та допиті свідків.

Однак, з огляду на предмет позову, дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, наразі також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах не може бути підставою для відводу.

Суд зауважує заявнику, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, згідно норм цивільно-процесуального закону не може бути підставою для відводу судді, тому не може оціночно визначатись як сумнів у його об`єктивності та упередженості при розгляді справи № 947/25368/23.

Оскільки інших підстав для відводу відповідач не зазначив, суд дійшов висновку, що вказана заява не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, тому відмовляє у задоволенні заяви про відвід у зв`язку з його необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Куриленко О. М.