головуючий у суді І інстанції Мазур Ю.Ю.
провадження № 22-ц/824/3118/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Голуб С.А., Лапчевська О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання: Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Масленнікової Тетяни Миколаївни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 травня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес баланс», про визнання дій незаконними, визнання іпотечного договору припиненим та скасування державної реєстрації іпотеки, -

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з указаним позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 81-85), просить:

визнати дії ПАТ «Кредитпромбанк» щодо не зняття обтяження незаконними;

визнати іпотечний договір від 17 листопада 2006 року № 49.8/01/1364/06 припиненим;

скасувати державну реєстрацію іпотеки від 17 листопада 2006 року за № 4076750 на приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень 87) (в літері А) загальною площею 295,20 квадратних метра, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та № 4076870 від 01 лютого 2008 року на приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень 87) (в літері А) загальною площею 295,20 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що 17 листопада 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк») та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 49.4.6/01/06-Z, згідно з умовами якого банк надав позивачу кредит на нежиле приміщення у розмірі 250 000 доларів США. Забезпеченням виконання кредитного зобов`язання виступав іпотечний договір від 17 листопада 2006 року № 49.8/01/1364/06, укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та позивачем. Предметом іпотеки були нежилі приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень 87) (в літері А) загальною площею 295,20 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належали позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 17 листопада 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Сибіга С.Е. за реєстровим номером № 1444.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г. за реєстровим номером № 1441, згідно з умовами якого ПАТ «Кредитпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором від 17 листопада 2006 року № 49.4.6/01/06-z, проте, право вимоги за іпотечним договором від 17 листопада 2006 року № 49.8/01/1364/06 банк не передав.

26 червня 2017 року проведено електронні торги щодо продажу активу (майна): право вимоги за кредитним договором від 17 листопада 2006 року № 49.4.6/01/06-Z. За результатами електронних торгів 11 липня 2017 року укладений договір про відступлення права вимоги № 20/К, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» стало новим кредитором по кредитному договору від 17 листопада 2006 року № 49.4.6/01/06-Z.

21 липня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» та ТОВ «Бізнес баланс» укладений договір про відступлення права вимоги № 57, відповідно до умов якого ТОВ «Бізнес баланс» стало новим кредитором за кредитним договором від 17 листопада 2006 року № 49.4.6/01/06-Z.

Позивач вказує, що іпотека, як похідний договір, не може існувати оремо без основного зобов`язання (кредитного договору), тому іпотечний договір від 17 листопада 2006 року № 49.8/01/1364/06 має бути припинений, оскільки право вимоги за основним зобов`язанням - кредитним договором від 17 листопада 2006 року № 49.4.6/01/06-Z перейшло до ТОВ «Бізнес баланс», ПАТ «Кредитпромбанк» не є кредитором та не має права на обтяження майна, яке належить позивачу на праві власності.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 травня 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення мотивовано тим, що підстави, передбачені ЦК України та Законом України «Про іпотеку», які б свідчили про припинення іпотеки на нежилі приміщення за іпотечним договором від 17 листопада 2006 року № 49.8/01/1364/06, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Сибіга С.Е. та зареєстрованого в реєстрі за № 1451, під час розгляду цієї справи судом не встановлені та позивачем не надано суду доказів на підтвердження існування таких обставин.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» Тімоніна О.О., третя особа - ТОВ «Бізнес баланс», про визнання дій незаконними.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Масленнікова Т.М. подала апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 травня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при вирішенні питання про зняття заборони, судом неповно встановлено всі фактичні обставин справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що іпотека, як похідний договір, не може існувати окремо без основного зобов`язання (кредитного договору) тому іпотечний договір міг бути або припинений у зв`язку з тим, що відповідач не є кредитором, або ж переданий новому кредитору.

ОСОБА_1 не є боржником ПАТ «Кредитпромбанк», а ПАТ «Кредитпромбанк» не є кредитором за кредитним договором, тому не має права на обтяження майна, яке належить позивачу на праві власності, у зв`язку з чим позивач вважає, що договір іпотеки є припиненим.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Масленнікова Т.М. у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

17 листопада 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк») та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 49.4.6/01/06-Z, згідно з умовами якого банк надав позивачу кредит на нежиле приміщення у розмірі 2 500 000 доларів США.

17 листопада 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк») та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір № 49.8/01/1364/06, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Сибіга С.Е., та зареєстрований в реєстрі за № 1451, згідно з умовами якого з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 17 листопада 2006 року № 49.4.6/01/06-Z останнім передано в іпотеку банку нежилі приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень 87) (в літері А) загальною площею 295,20 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належали позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 17 листопада 2006 року, що був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Сибіга С.Е. за реєстровим номером № 1444.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що до Реєстру внесений запис про заборону на нерухоме майно за № 4076750 від 17 листопада 2006 року на приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень 87) (в літері А) загальною площею 295,20 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та запис про іпотеку № 4076870 від 01 лютого 2008 року на приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень 87) (в літері А) загальною площею 295,20 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г. за реєстровим номером № 1441, за умовами якого ПАТ «Кредитпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за Кредитним договором від 17 листопада 2006 року № 49.4.6/01/06-Z.

11 липня 2017 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» укладений договір про відступлення права вимоги № 20/К, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» стало новим кредитором за кредитним договором від 17 листопада 2006 року № 49.4.6/01/06-Z.

21 липня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» та ТОВ «Бізнес баланс» укладений договір про відступлення права вимоги № 57, відповідно до умов якого ТОВ «Бізнес баланс» стало новим кредитором за кредитним договором від 17 листопада 2006 року № 49.4.6/01/06-Z.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконані робочу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема заставою.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості (частина 1 статті 575 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 593 ЦК України визначено, що право застави припиняється у разі:

припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;

втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 17 Закону «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі

припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

реалізації предмету іпотеки відповідно до цього Закону;

набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

визнання іпотечного договору недійсним;

знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди);

з інших підстав, передбачених Законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смерті.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

У своєму позові ОСОБА_1 просить суд зокрема визнати іпотечний договір припиненим, зазначаючи єдиною підставою свого позову те, що до нового кредитора ТОВ «Бізнес баланс» перейшло право вимоги за основним зобов`язанням - кредитним договором від 17 листопада 2006 року № 49.4.6/01/06-Z, однак не за договором іпотеки, ПАТ «Кредитпромбанк» не є кредитором, а тому не має права на обтяження майна, яке належить позивачу на праві власності.

Виключний перелік підстав припинення іпотеки визначений статтею 17 Закону України «Про Іпотеку» та статтею 593 ЦК України, і вказаними статтями не визначено підставою для припинення іпотеки факт того, що право вимоги за основним договором - кредитним договором від 17 листопада 2006 року №49.4.6/01/06-Z належить одній особі - ТОВ «Бізнес баланс», а іпотекодержателем на теперішній час залишається інша особа -ПАТ «Кредитпромбанк».

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не зазначено та не надано доказів на підтвердження наявності будь-яких передбачених ЦК України та Законом України «Про іпотеку» обставин, які б свідчили про припинення іпотеки за іпотечним договором від 17 листопада 2006 року №49.8/01/1364/06.

Апеляційний суд зауважує, що у матеріалах справи наявна долучена ТОВ «Бізнес баланс» довідка від 01 березня 2023 року про те, що за кредитним договором від 17 листопада 2006 року №49.4.6/01/06-Z у ОСОБА_3 відсутня заборгованість та ТОВ «Бізнес баланс» не має до нього претензій з приводу виконання умов договору.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Підстави та предмет позову визначаються позивачем самостійно та зазначаються у позовній заяві.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, з урахуванням принципу диспозитивності та виключного права позивача на визначення підстав та предмету позову, апеляційний суд не надає оцінку указаному доказу, оскільки підставою позову є відступлення іпотекодержателем ПАТ «Кредитпромбанк» права вимоги за основним зобов`язанням, а не припинення основного зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з повним виконанням позичальником зобов`язань перед кредитором за вказаним договором.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Масленнікової Тетяни Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 14 лютого 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді С.А. Голуб

О.Ф. Лапчевська