УХВАЛА

17 січня 2024 року

м. Київ

справа № 2н-2146/09

провадження № 61-16554ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - адвоката Васюти Крістіни Сергіївни, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року, за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката судового наказу, у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2009 року стягнено з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк», товариство, банк) заборгованість за договором та судові витрати у загальному розмірі 81 550,55 грн.

У квітні 2023 року АТ «Укрексімбанк» звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання та видачу дубліката судового наказу № 2н-2146/09, виданого 14 жовтня 2009 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні перебував вказаний судовий наказу, який постановою державного виконавця від 27 червня 2014 року був повернутий без виконання. Постанова та оригінал виконавчого документу не були направлені стягувачу та про відсутність виконавчого документу на примусовому виконанні стягувач дізнався лише у 2023 році. Банком вживалися заходи щодо пошуку судового наказу, але запити не збереглися з причин збройної агресії і пошкодження архіву при перевезені документів у безпечне місце.

Також заявник посилався на те, що під час дії карантину процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину. Оскільки судовий наказ відсутній у стягувача і втрачений не з його вини, про що свідчить довідка органу виконавчої служби про втрату виконавчого документа під час поштового пересилання, заявник просив поновити строк пред`явлення судового наказу до виконання та видати дублікат судового наказу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року, у задоволенні заяви АТ «Укрексімбанк» про поновлення строку пред`явлення судового наказу до виконання та видачу його дубліката відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився суду апеляційної інстанції, встановивши, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження факту неодноразового звернення до виконавчої служби із заявами щодо результатів виконання судового наказу № 2н-2146/09, так само не надано доказів, що архів АТ «Укрексімбанк», в якому знаходились відповідні копії запитів, звернень, тощо, пошкоджений при перевезені у безпечне місце, дійшов висновку, що відсутні підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки заявнику відмовлено у поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, врахувавши висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про відсутність підстав для видачі дубліката судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2009 року № 2н-2146/09.

У листопаді 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника АТ «Укрексімбанк» - адвоката Васюти К. С., на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків щодо подання уточненої касаційної скарги та сплати судового збору.

У грудні 2023 року та січні 2024 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 08 грудня 2023 року.

У касаційній скарзі АТ «Укрексімбанк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дубліката задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно відмовили у задоволенні заяви, не врахувавши об`єктивні обставини для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також довідку органу виконавчої служби, в якій повідомлено про втрату судового наказу

№ 2н-2146/09.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином, не підлягає касаційному оскарженню ухвала суду першої інстанції та ухвалена за наслідками її апеляційного перегляду постанова апеляційного суду щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року про видачу дубліката виконавчого документа необхідно відмовити з таких підстав.

Підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання..

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат».

Аналіз змісту підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Цивільний процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас, обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначене відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 та постанові Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 910/22462/15.

Отже, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою, обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, незалежно від фактичних та об`єктивних обставин втрати виконавчого документа, підтверджених доказами, юридично значущим є встановлення факту дотримання заявником строку звернення до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначені процесуальні вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дубліката, є взаємопов`язаними, тому вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа можливо лише після вирішення питання про поновлення строку пред`явлення цього документа до виконання, у протилежному випадку, очевидно, що відсутні підстави для перевірки обставин втрати виконавчого листа, відповідно і для задоволення заяви стягувача в цій частині.

Отже, врахувавши, що заявнику відмовлено у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, з яким погодився Дніпровський апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви АТ «Укрексімбанк» про видачу дубліката судового наказу від 14 жовтня 2009 року № 2н-2146/09.

Довід заявника про відсутність висновку Верховного Суду щодо дотримання стягувачем строків пред`явлення виконавчого документа до виконання в умовах карантинних заходів та військового стану, та обов`язку заявника перевіряти стан виконання виконавчого провадження, що за таких обставини є надмірним тягарем, Верховний Суд відхиляє, оскільки вказані міркування стосуються строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що в силу імперативних норм: пункту 24 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, не зумовлює обов`язку перевірки судом касаційної інстанції мотивів суду попередніх інстанцій в цій частині (дотримання заявником строку).

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судами, зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права щодо відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа, не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника АТ «Укрексімбанк» - адвоката Васюти К. С., на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року, є необґрунтованою.

Керуючись частинами другою, четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - адвоката Васюти Крістіни Сергіївни, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року, за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката судового наказу, у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян