Справа № 317/4922/23
Провадження №2/333/1324/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.09.2015 року.

Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протягом останнього часу сімейні відносини між сторонами погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Подальше життя і примирення з ОСОБА_2 є неможливим.

Перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам.

Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно та відновленню не підлягає.

З цих підстав, посилаючись на норми чинного законодавства, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, крім цього, стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. та судовий збір.

Ухвалою суду від 08.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

12.12.2023 року на адресу суду від представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Крім того, заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійно правничу допомогу у зв`язку з відсутністю наданих позивачем підтверджуючих доказів. У разі надання останніх, з урахуванням принципу розумності, достатності та справедливості просить суд зменшити їх розмір до 1 000,00 грн. Окрім цього, просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійно правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, у своїй позовній заяві представник позивача ОСОБА_3 просила суд справу розглядати за їх відсутності.

Відповідач та його представник до зали судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлені своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з такого.

Частиною 2 ст. 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №749.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №916.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час стосунки між сторонами припинені, відновляти шлюбні відносини позивач не має наміру та вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам.

Встановити час окремого проживання у судовому засіданні не вдалося через відсутність в матеріалах справи достовірних відомостей.

Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони припинили спільне ведення господарства, проживають окремо, позивач вважає неможливим збереження шлюбу, суд дійшов до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Розглянувши вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн., суд дійшов до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн.

Як доказ понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги №281 від 23.08.2023 року, акт №58 від 28.08.2023 року про надані послуги суму 4 500,00 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_5 зазначила про зменшення розміру витрат на правову допомогу представник позивача, просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 4 500,00 грн. до 1 000,00 грн., оскільки заявлена сума витрат на правничу допомогу є неспівмірна із складністю справи та виконаними представником позивача робіт, часом, витраченим останньою на виконання послуг.

Розглянувши клопотання сторін у справі, дослідивши надані представником позивачем документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Крім того, саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.09.2021 року, винесеній за результатами розгляду справи № 178/1522/18, який відповідно до статті 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт (у тому числі розгляд справи за фактичної відсутності представника позивача у судових засіданнях) та подання представником відповідача обґрунтованої заяви про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 000,00 грн.

Розглянувши вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн., суд дійшов до висновку про відмову у їх задоволенні, виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом фактично задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , тому суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як встановлено судом, за звернення з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн. за звернення з позовною заявою.

У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору у розмірі 536,80 грн., сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 141-142, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений міжОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05.09.2015 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №916.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 1 000 (одну тисячу) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений на р/р №UA0008122 ГУК у Зап. обл./Запоріз.р-н/22030101, , судовий збір, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., за платіжною інструкцією від 01.09.2023 року №0.0..1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.01.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод