Справа № 554/8894/23
Провадження № 2-н/545/82/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2024 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.11.2023 матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію передані на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 12.02.2024 року, справа №554/8894/23 передана на розгляд судді Путрі О.Г.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. При цьому згідно з ч. 1 даної статті спори між судами про підсудність не допускаються.

Однак, вивчивши матеріали заяви та ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22.11.2023, приходжу до висновку про їх повернення з огляду на таке.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Однак, як вбачається з аналізу норм Цивільного процесуального кодексу України, направлення заяви про видачу судового наказу за підсудністю не передбачено.

Відповідно до п.9 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, згідно відповіді Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб №01-12-05.1-11/9268 від 16.11.2023 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Полтавського районного суду Полтавської області.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 165 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Повернути матеріали цивільної справи №554/8894/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію до Октябрського районного суду м. Полтави як помилково направлену.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту проголошення.

Суддя: О. Г. Путря