Єдиний унікальний номер 175/1219/23
провадження 2/175/289/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпрогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про визнання дій незаконними та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів АТ «ОГС «Дніпрогаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про скасування рішення комісії, про визнання дій незаконними та зобов`язати вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначає, що в серпні місяці 2022 року цілком випадково їй стало відомо, що в її «особистому кабінеті споживача» (який є єдиним електронним джерелом спілкування між постачальником та споживачем природного газу) Постачальником - відповідачем в даній справі ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було розміщено запис про існування на її рахунку станом на 01 травня 2022 року боргу в сумі 7984,65 грн, при цьому цей запис виник станом не на 01 травня, а значно пізніше в серпні 2022, тобто вже після припинення у відповідача обов`язків Постачальника у зв`язку з виникненням такого обов`язку у НК «Нафтогаз України».

Оскільки у належному позивачу домоволодінні АДРЕСА_1 облік споживання природного газу здійснюється виключно за показами лічильника, тому, ці покази були своєчасно нею передані Постачальнику за січень місяць 2022 рік у розмірі - 38992 куб.м, та сплачено в повному обсязі суму 3795,25 грн. В той же час, в зв`язку з початком в Україні війни в лютому місяці 2022 року, та перебування позивача в евакуації, вона була позбавлена можливості передати покази лічильника за лютий, березень та квітень місяці, але вже 02 травня 2022 року нею було повідомлено Постачальнику про покази лічильника станом на 01.05.2022 рік в обсязі 39339 куб.м спожитого газу, та сплачено за споживання суму 2772,53 грн. Таким чином позивач зазначає, що повністю сплатила за весь спожитий природний газ в обсязі 347 куб.м у період з 01 лютого до 01 травня 2022 року, що підтверджується даними особистого кабінету.

Саме тому, дізнавшись в серпні місяці 2022 року про наявність «боргу» в сумі 7984,65 грн тобто за споживання 1000 куб.м, вона негайно звернулась з листом до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з вимогою скасувати цей запис, нащо отримала відповідь «...На основі даних про обсяги споживання, які були визначені Оператором ГРМ (АТ «Дніпоогаз»), ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» зафіксував заборгованість за спожитий природний газ станом на 30.04.2022 сума боргу складає 7984,65 грн (з урахуванням оплати на суму 2772,53 грн від 16.05.2022)».

Враховуючи те, що Постачальник - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» послався на дані отримані ним від Оператора ГРМ - АТ «Дніпрогаз», позивач звернулась до останнього з відповідною вимогою роз`яснити на підставі чого він обліковує у неї наявність споживання у кілька разів більше ніж показує лічильник у будинку, та отримала відповідь з якої вбачається що Оператор ГРМ - АТ «Дніпрогаз» вважає за необхідне повідомити її про те, що «...Питання нарахування за послугу постачання природного газу, оплат, надання інформації стосовно наявності або відсутності заборгованості по особовому рахунку стосується безпосередньо діяльності Постачальника та не входять до повноважень АТ «Дніпрогаз».

З отриманих відповідей як ТОВ «Дніпропетровськгазбут» Постачальник так і АТ «Дніпрогаз» (Оператор ГРМ) вбачається, що ці суб`єкти господарювання замість надання чітких обгрунтувань своєї діяльності здійснюють відсилання один на одного, намагаючись при цьому уникнути відповідальності за свої незаконні дії. До того ж, цитуючи посилання на Кодекс газорозподільних систем, АТ «Дніпрогаз» зазначає, але не виконує обов`язок про здійснення коригування обсягів газу у разі « Якщо за підсумками наступного місяця споживач надасть покази лічильника газу. Формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань». У відповідності до вимог діючого законодавства у сфері газопостачання, зокрема, Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ зобов`язаний на рідше 1 разу на шість місяців здійснити контрольне зняття показань лічильника, і на підставі цих показів здійснити подальше корегування обсягів споживання, цей обов`язок АТ «Дніпрогаз» систематично не виконує, і як наслідок дані АТ «Дніпрогаз» завжди формує на свій розсуд всупереч фактичному споживанню, внаслідок чого створюється конфліктна ситуація яку останній добровільно не бажає вирішувати. Приклад цивільна справа №175/2183/17 за позовом ОСОБА_1 до постачальника газу, позовні вимоги в якій було задоволено в повному обсязі судами всіх інстанцій та після більш ніж 3-х років розгляду цієї справи нарешті було списано «заборгованість» з її особистого рахунку яку аналогічним способом незаконно створили сумісно АТ «Дніпрогаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» і тільки рішенням суду було відновлено справедливість для неї - споживача. Як вбачається з суми «боргу» натепер вона майже дорівнює тій сумі яку відповідачі начебто раніше списали, але за умови передання з 01.05.2022 всіх даних по споживанню природного газу до НК «Нафтогаз України», відповідачі нестачу газу намагаються списати саме за рахунок споживачів, серед яких зазначена і позивач.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 й була вимушена звернутись до суду для захисту своїп прав.

Ухвалою від 20.03.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 12.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

26.07.2023 залучено до участі в справі в якості третіх осіб ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд визнати дії відповідачів ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Дніпрогаз» по здійсненню нарахування на особистому рахунку № НОМЕР_1 позивача ОСОБА_1 боргу в сумі 7984,65 грн незаконними та зобов`язати відповідачів скасувати цей запис.

Представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» в судовому засідання позов не визнав, надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що АТ «Дніпрогаз» діяло в повній мірі в межах норм чинного законодавства в сфері розподілу природного газу та жодним чином не порушувало прав позивача, що підтверджуєтеся доказовою базою самого позивача. Відповідно і позовна вимога про визнання дій АТ «Дніпрогаз» щодо нарахування на особовому рахунку № НОМЕР_1 боргу в сумі 7984,65 грн., є безпідставною.

Представник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення судового засідання. В матеріалах справи міститься відзив, в якому відповідач зазначає, що не визнає позовні вимоги , вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Третя особа ТОВ «ОГС України» надала свої пояснення в яких просили проводити судові засідання без у часті представника ТОВ «ОГС України».

Інші особи до суду не з`явились про час та дату повідомлялись належним чином, проте про причини неявки не повідомили, відповідних заяв та клопотань не надали.

Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов до наступного.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що спір між сторонами виник у зв`язку з тим, що в серпні місяці 2022 року позивачу стало відомо, що в її «особистому кабінеті споживача» Постачальником - відповідачем в даній справі ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було розміщено запис про існування на її рахунку станом на 01 травня 2022 року боргу в сумі 7984,65 грн, при цьому цей запис виник станом не на 01 травня, а значно пізніше в серпні 2022, тобто вже після припинення у відповідача обов`язків Постачальника у зв`язку з виникненням такого обов`язку у НК «Нафтогаз України».

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» послався на дані отримані ним від Оператора ГРМ - АТ «Дніпрогаз», позивач звернулась до останнього з відповідною вимогою роз`яснити на підставі чого він обліковує у неї наявність споживання у кілька разів більше ніж показує лічильник у будинку, та отримала відповідь з якої вбачається що Оператор ГРМ - АТ «Дніпрогаз» вважає за необхідне повідомити позивача про те, що «...Питання нарахування за послугу постачання природного газу, оплат, надання інформації стосовно наявності або відсутності заборгованості по особовому рахунку стосується безпосередньо діяльності Постачальника та не входять до повноважень АТ «Дніпрогаз».

З отриманих відповідей як ТОВ «Дніпропетровськгазбут» Постачальник так і АТ «Дніпрогаз» (Оператор ГРМ) вбачається, що ці суб`єкти господарювання здійснюють відсилання один на одного, намагаючись при цьому уникнути відповідальності за свої дії. До того ж, цитуючи посилання на Кодекс газорозподільних систем, АТ «Дніпрогаз» зазначає, але не виконує обов`язок про здійснення коригування обсягів газу у разі «Якщо за підсумками наступного місяця споживач надасть покази лічильника газу. Формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань». У відповідності до вимог діючого законодавства у сфері газопостачання, зокрема, Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ зобов`язаний на рідше 1 разу на шість місяців здійснити контрольне зняття показань лічильника, і на підставі цих показів здійснити подальше корегування обсягів споживання, цей обов`язок АТ «Дніпрогаз» систематично не виконує, і як наслідок дані АТ «Дніпрогаз» завжди формує на свій розсуд всупереч фактичному споживанню, внаслідок чого створюється конфліктна ситуація яку останній добровільно не бажає вирішувати.

Приклад цивільна справа №175/2183/17 за позовом ОСОБА_1 до постачальника газу, позовні вимоги в якій було задоволено в повному обсязі судами всіх інстанцій та після більш ніж 3-х років розгляду цієї справи нарешті було списано «заборгованість» з її особистого рахунку яку аналогічним способом незаконно створили сумісно АТ «Дніпрогаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» і тільки рішенням суду було відновлено справедливість для неї споживача. Як вбачається з суми «боргу» натепер вона майже дорівнює тій сумі яку відповідачі начебто раніше списали, але за умови передання з 01.05.2022 всіх даних по споживанню природного газу до НК «Нафтогаз України», відповідачі нестачу газу намагаються списати саме за рахунок споживачів, серед яких зазначена і позивач.

Згідно положень Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, ліцензії № 790 від 13.03.2015 року, ПАТ «Дніпрогаз» за своїм юридичним статусом є виключно оператором газорозподільних мереж.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, постанови КМУ від 01.01.2015 року №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, ліцензія на право провадження діяльності з постачання природного газу, газу вугільних родовищ за регульованим тарифом», постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам Дніпропетровської області з 01.07.2015 року є ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

Тобто, на підставі наданої АТ «Дніпрогаз» інформації щодо об`єму спожитого газу, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснює відповідні нарахування за спожитий природний газ.

Правовідносини між сторонами врегульовані ст. 714 ЦК України, якою встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання; ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом п.15 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послугу з централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до пунктів 40-48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (630-2005-п) (Офіційний вісник України, 2005 р., N 30, ст. 1811), коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов`язкову частку платежу). Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі обов`язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди. Підприємство - виробник/виконавець послуги зобов`язане зазначати суму переплати за послугу у платіжних документах одержувачам субсидії.

Як вбачається з матеріалів справи облік споживання природного газу позивачем здійснюється виключно за показами лічильника. Покази були своєчасно передані Постачальнику за січень місяць 2022 рік у розмірі - 38992 куб.м, та сплачено в повному обсязі суму 3795,25 грн, проте в зв`язку з початком в Україні війни в лютому місяці 2022 року, та перебування позивача в евакуації, вона була позбавлена можливості передати покази лічильника за лютий, березень та квітень місяці. Але вже 02 травня 2022 року позивачем було повідомлено Постачальнику про покази лічильника станом на 01.05.2022 рік в обсязі 39339 куб.м спожитого газу, та сплачено за споживання суму 2772,53 грн. А отже, позивач зазначає, що повністю сплатила за весь спожитий природний газ в обсязі 347 куб.м у період з 01 лютого до 01 травня 2022 року.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна особа самостійно обирає передбачений частиною 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів, на свій розсуд визначає коло відповідачів, які, на її думку, порушують її права, а також спосіб, у якій за законом можливе поновлення порушеного права.

Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа викладає в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, оскільки, завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

Отже, у разі порушення цивільного права відповідно до ст. 3, 11, 31 ЦПК України особа має право обирати той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу, а перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду у відповідності до ст. 4 ЦПК є обов`язком суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в даному випадку є підстави вважати, що наявне порушення права позивача, яке потребує захисту, у зв`язку з чим суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 714 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпрогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про визнання дій незаконними та зобов`язати вчинити певні дії задовольнити.

Дії відповідачів Акціонерного товариства «Дніпрогаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» по здійсненню нарахування на особистому рахунку № НОМЕР_1 позивача ОСОБА_1 боргу в сумі 7984 грн. 65 коп. визнати незаконними та зобов`язати Акціонерного товариства «Дніпрогаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» скасувати цей запис.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дніпрогаз» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 січня 2024 року.

Суддя О.Г. Васюченко