Провадження 2/127/4957/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Бучинської К.О.

розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення розміру частки у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в:

01.12.2023 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення розміру частки у спільній сумісній власності, яку мотивовано тим, що позивач є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Під час шлюбу батьки позивача за спільні кошти подружжя побудували житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене домоволодіння. 05.12.1989 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою матері позивача ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності, згідно якого вона є власницею 1/2 частки долі подружжя у спільній власності на майно померлого ОСОБА_3 , яке складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_2 було зареєстровано у ВООБТІ.

Належну батькові 1/2 частку домоволодіння успадкували в рівних долях (по 1/3 частці від половини домоволодіння або по 1/6 частці від цілого домоволодіння) спадкоємці першої черги дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_4 , які отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину та зареєстрували право власності.

Таким чином домоволодіння стало об`єктом спільної часткової власності: позивача (1/6), його матері (2/3) та сестри (1/6).

13.04.2000 року позивач придбав у сестри належну їй частку (1/6) будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , і зареєстрував своє право власності на 1/3 частку.

Рішенням Вінницької міської ради від 17.06.2003 року за № 400 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності (без визначення часток) була передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельна ділянка площею 0,0812 га, кадастровий номер :02:008:0005 за адресою: АДРЕСА_1 .

12.07.2004 року Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів кожному із двох співвласників було видано Державні акти на право власності на земельну ділянку, із зазначенням співвласників. Приватизованою земельною ділянкою позивач та його мати за її життя користувались разом, оскільки завжди жили однією сім`єю.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина і спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 . Спадкоємців, які мають право на спадкування обов`язкової частки у спадщині після смерті матері немає.

30.11.2023 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєст. № 3-892, на 2/3 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 і став єдиним власником домоволодіння, розташованого на земельній ділянці, яка є предметом спору. Він продовжує користуватись всім домоволодінням та всією земельною ділянкою, в тому числі тією частиною, яка належала його матері за життя, однак, в зв`язку з тим, що частки співвласників не були визначені, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.

З метою оформлення спадкових прав позивач ОСОБА_1 просив визначити, що частка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також частка іншого співвласника ОСОБА_1 , становить по , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0812 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:008:0005, що розташована в АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 та іншому співвласнику ОСОБА_1 на підставі державних актів серії ВН 147863, серії ВН 147864, виданих 12.07.2004 року і зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 1/2837а, № 1/2837б відповідно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за викладених обставин. Суду пояснив, що спадщину після смерті матері на будинок він оформив у встановленому порядку, але оскільки земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності, без визначення часток, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Інших спорів щодо спадкування немає. Судові витрати просив залишити за ним.

Представник Вінницької міської ради Шутак Б.І. (довіреність № 42 від 03.01.2024 року) при ухваленні рішення покладався на думку суду, але проти задоволення позову не заперечив.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Під час шлюбу батьки позивача за спільні кошти подружжя побудували житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно додатку № 1/45 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 04.06.1987 року № 200 житловому будинку з АДРЕСА_1 присвоєно № 21.

Рішенням Вінницької міської ради від 30 вересня 2022 року № 1231 «Про перейменування вулиць, провулків, проїздів, тупиків, площ у місті Вінниці» вулиця Достоєвського перейменована на вулицю Уласа Самчука.

Право власності на вказане домоволодіння було зареєстровано у Вінницькому міжміському БТІ 21.12.1976 року № 15 449 на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору забудови, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 26.03.1968 року за реєстр. № 4-167.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_3 помер.

05.12.1989 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою матері позивача ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку у спільній власності подружжя на майно, яке складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_2 було зареєстровано у ВООБТІ (а.с. 9).

Належну батькові 1/2 частку домоволодіння успадкували в рівних долях (по 1/3 частці від половини домоволодіння або по 1/6 частці від цілого домоволодіння) спадкоємці першої черги: дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_4 . Домоволодіння стало об`єктом спільної часткової власності: позивача ОСОБА_1 (1/6), його матері ОСОБА_2 (2/3) та сестри ОСОБА_4 (1/6) (а.с. 10).

13.04.2000 року позивач придбав у ОСОБА_4 належну їй 1/6 частку будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином набув право власності на 1/3 частку будинковолодіння, право зареєстрував в БТІ (а.с. 11).

Рішенням Вінницької міської ради від 17.06.2003 року за № 400 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності (без визначення часток) була передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельна ділянка площею 0,0812 га, кадастровий номер :02:008:0005 за адресою: АДРЕСА_1 .

12.07.2004 року Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були видані Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ВН147863, ВН 147864 (а.с. 18, 19).

27.09.2022 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт, згідно з яким ОСОБА_2 розпорядилась усім своїм майном на користь сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Відділом ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 27.03.2023 року було складено відповідний актовий запис № 1052 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

До майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 28.03.2023 року було зареєстровано спадкову справу № 70448119 (номер у нотаріуса 95/2023) (а.с. 8).

Як єдиний спадкоємець за заповітом позивач прийняв спадщину, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса.

30.11.2023 року нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєст. № 3-892, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 2/3 часток будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 (а.с. 16).

Право власності на 2/3 частки будинку зареєстроване за ОСОБА_1 (а.с. 17).

Таким чином, позивач став єдиним власником домоволодіння, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори від 30.11.2023 року № 1508/02-31 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки площею 0,0812 га у межах згідно з планом, кадастровий номер :02:008:0005, що розташована в АДРЕСА_1 , оскільки частка померлої ОСОБА_2 у спільній сумісній власності визначена не була (а.с. 21).

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України).

У разі виділу частки із майна,поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370, ст. 372 ЦК України).

При ухваленні даного судового рішення суд бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Статтями 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1225 ЦК України, п. 10 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (ст. 1226 ЦК України).

З метою оформлення спадкових прав позивача суд вважає необхідним визначити, що частка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також частка іншого співвласника позивача ОСОБА_1 , становить по 1/2, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0812 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:008:0005, що розташована в АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 та іншому співвласнику ОСОБА_1 на підставі державного акту серії ВН 147863, серії ВН 147864, виданих 12.07.2004 року і зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 1/2837а, № 1/2837б відповідно.

При зверненні до суду з позовом позивачем згідно квитанції від 30.11.2023 року було сплачено судовий збір в сумі 2 147,20 грн., як за дві вимоги немайнового характеру.

Разом з тим, позивачем фактично заявлено одну вимогу про визначення часток співвласників, яку судом задоволено.

Тому на підставі п.1 ч.1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід зобов`язати УДКСУ у м. Вінниці повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі переплаченої суми 1073,60 грн. відповідно до квитанції №9325-5536-0142-2413 від 30.11.2023 року.

Решту судового збору за одну вимогу немайнового характеру, сплаченого згідно квитанції від 30.11.2023 року в сумі 1 073,60 грн. слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 89, 120, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 15, 16, 357, 1216, 1225 ЦК України, п.1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також частка іншого співвласника ОСОБА_1 , становить по , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0812 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:008:0005, що розташована в АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 та іншому співвласнику ОСОБА_1 на підставі державних актів серії ВН 147863, серії ВН 147864, виданих 12.07.2004 року і зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 1/2837а, № 1/2837б відповідно.

Зобов`язати УДКСУ у м. Вінниці повернути ОСОБА_1 зайво сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн. відповідно до квитанції №9325-5536-0142-2413 від 30.11.2023 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

- відповідач Вінницька міська рада, 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59,

Повне судове рішення складене 18 січня 2024 року.

Суддя: