У х в а л а

31 травня 2024 року

м. Київ

Справа № 363/2829/19

Провадження № 61-6566ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), інтереси якої представляє адвокат Борисов Максим Петрович (далі - адвокат),

на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року

у справі за позовом скаржниці до нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Губко Юлії Володимирівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним і визнання права власності в порядку спадкування за законом та

в с т а н о в и в:

1. 2 травня 2024 року адвокат в інтересах скаржниці подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про задоволення позову.

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо вимог до змісту касаційної скарги

4. За змістом пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові інших учасників справи, їхнє місце проживання чи перебування. Скаржник однією із третіх осіб у касаційній скарзі зазначив ОСОБА_3 . Однак згідно з рішеннями судів першої й апеляційної інстанцій ця особа є відповідачем. Крім того, у касаційній скарзі не зазначив, район і область місця проживання (перебування) вказаного учасника справи.

(2) Щодо строку на касаційне оскарження

5. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними (речення перше абзацу першого частини третьої статті 393 ЦПК України).

5.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

5.2. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

5.3. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

5.4. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

5.5. 20 лютого 2024 року апеляційний суд прийняв постанову. Відомостей про те, що того дня він розглянув справу без повідомлення (виклику) учасників справи у касаційній скарзі немає. День складення повного судового рішення в оскарженій постанові не зазначений. Але 30 березня 2024 року її повний текст вже був зареєстрований у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Адвокат в інтересах скаржниці відправив касаційну скаргу поштою 2 травня 2024 року. Тобто пропустив передбачений частиною першою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження.

5.6. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

5.7. У касаційній скарзі адвокат вказав, що повний текст оскарженої постанови апеляційного суду він отримав засобами електронного зв`язку 2 квітня 2024 року. Докази, що це підтверджують, не надав. Крім того, не підтвердив, що апеляційний суд не надав йому або скаржниці оскаржену постанову у день виготовлення її повного тексту чи раніше, ніж 2 квітня 2024 року (відповідна інформація може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає). Адвокат вважає, що встановлений законом строк на касаційне оскарження судового рішення не пропустив, хоча за змістом частини другої статті 390 ЦПК України у разі невручення повного судового рішення у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на таке оскарження. Про поновлення цього строку адвокат не просив.

5.8. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними (речення перше абзацу першого частини третьої статті 393 ЦПК України).

5.9. Отже, скаржниця (самостійно або через представника) має подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій обґрунтувати підстави для такого поновлення та надати докази поважності причин пропуску цього строку.

(3) Щодо сплати судового збору

6. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

6.1. У касаційній скарзі адвокат зазначив, що відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року та листа Київського міського центру медико-соціальної експертизи від 19 липня 2023 року № 683 скаржниця є особою з інвалідністю ІІ групи і звільнена від сплати судового збору. Докази того, що скаржниця є особою з інвалідністю ІІ групи не надав.

6.2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

6.3. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

6.4. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

6.5. За змістом підпунктів 1 і 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» із 1 січня 2019 року становив 1 921,00 грн.

6.6. У липні 2019 року скаржниця подала до суду позов, у якому просила: визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину від 6 червня 2014 року № 18-503, № 18-432, № 18-501; визнати право власності в порядку спадкування за законом на частину всього спадкового майна, а саме на: частину житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,1292 га з кадастровим номером: :21:023:0175, земельну ділянку площею 0,1031 га з кадастровим номером :21:023:0154. Суд першої інстанції відмовив у задоволені позову, а суд апеляційної інстанції із задоволенням вимог погодився, але з інших мотивів. Скаржниця оскаржила судові рішення в цілому, тобто щодо трьох вимог немайнового характеру та трьох вимог майнового характеру.

6.7. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзаци перший та другий частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

6.8. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

6.9. За змістом абзацу першого частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

6.10. Тому за подання касаційної скарги скаржниця мала б сплатити щонайменше (2 305,20 + 2 305,20 )х 200 % = 9 220,80 грн судового збору, враховуючи те, що скарга стосується трьох вимог немайнового характеру (1 921,00 х 0,4 х 3= 2 305,20 грн) і трьох вимог майнового характеру (розрахунок за мінімальною ставкою з огляду на відсутність у Верховного Суду даних про вартість земельних ділянок та будинку: 1 921,00 х 0,4 х 3 = 2 305,20 грн).

Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101;; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 363/2829/19).

6.11. Скаржниця має надати суду належні документи, що підтверджують підстави її звільнення від сплати судового збору як особи з інвалідністю ІІ групи, а за відсутності таких - документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом (тобто, якщо такий розмір більший, ніж визначений судом вище, то документ про сплату судового збору у належному розмірі). Останнє зобов`язує надати копію договору, за яким ОСОБА_2 відчужила ОСОБА_3 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 , а також копії інших документів, які можуть підтверджувати дійсну вартість зазначеного будинку з відповідними будівлями та спорудами і земельних ділянок з кадастровими номерами :21:023:0175 і :21:023:0154.

Усі зазначені вище документи скаржниця повинна надати з такою кількістю їхніх копій, яка відповідає кількості учасників справи (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(4) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

7. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

8. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК України).

9. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржниці або адвокатові. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржниці або відмовить у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 390, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Першої київської нотаріальної контори Губко Юлії Володимирівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима