Провадження № 2/750/446/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,

в с т а н о в и в :

22 листопада 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з використанням засобів поштового зв`язку звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути переплату пенсії в сумі 16819 грн. 68 коп.

Обґрунтовано позов тим, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 10 вересня 2001 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі № 620/4028/20 зобов?язано Головне управління Пенсійної фонду України в Чернігівській області з 13 грудня 2019 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 10 березня 2020 року № 18-108, з урахуванням раніше виплачених сум. Вказане рішення суду набрало законної сили 26 квітня 2021 року. На виконання цього рішення відповідачу проведено перерахунок пенсії з 13 грудня 2019 року, розмір якої склав 16380 грн. До виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі № 620/4028/20 розмір пенсії відповідача складав 17991 грн. 30 коп. Оскільки рішення суду набрало законної сили 26 квітня 2021 року, а перерахунок пенсії був проведений 13 грудня 2019 року, а тому виникла переплата пенсії за період з 13 грудня 2019 року до 31 травня 2021 року в сумі 16819 грн. 68 коп. Відповідачу було запропоновано повернути безпідставно виплачені кошти, чого відповідач не зробив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 листопада 2023 року справу за вказаним позовом передано на розгляд Деснянському районному суду м. Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про відкладення розгляду справи, однак судом причини неявки представника позивача у судове засідання визнано неповажними та постановлено ухвалу про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав.

Заслухавши доводи відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі № 620/4028/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 28 серпня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 10 березня 2020 року № 18-108, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 20-21).

Вказане рішення суду набрало законної сили 26 квітня 2021 року.

На виконання зазначеного рішення суду відповідачу здійснено перерахунок пенсії з 13 грудня 2019 року, розмір якої склав 16380 грн. До виконання вказаного рішення суду розмір пенсії відповідача складав 17991 грн. 30 коп.

Як вказав позивач, оскільки рішення суду набрало законної сили 26 квітня 2021 року, а перерахунок пенсії відповідачу був проведений з 13 грудня 2019 року, а тому у відповідача виникла переплата пенсії за період з 13 грудня 2019 року до 31 травня 2021 року в сумі 16819 грн. 68 коп.

31 травня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області відповідачу надіслано повідомлення, в якому запропоновано добровільно внести переплату пенсії в сумі 16819 грн. 68 коп на рахунок Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області або надати згоду на утримання цієї суми переплати за заявою (а.с. 5).

Однак, переплата пенсії не була повернута відповідачем.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року в справі № 753/15556/15-ц зазначила, що у статті 1215 Цивільного кодексу України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Доказів того, що переплата пенсії виникла внаслідок зловживань з боку відповідача та, що відповідач допустив недобросовісну поведінку чи надав недостовірні дані, позивачем не надано.

У пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Аналогічний висновок міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, у справі «Гаші проти Хорватії».

Враховуючи, що позивач не надав суду доказів неправомірної поведінки відповідача або подання ним неправдивих даних для призначення чи перерахунку пенсії, беручи до уваги те, що нарахування пенсії проведено за відсутності рахункової помилки та недобросовісності з боку набувача коштів, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи 21390940) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення переплати пенсії відмовити повністю.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.01.2024.

Суддя