Справа № 583/4470/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Охтирської міської ради Сумської області, Служба у справах дітей Сумської міської ради, служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Київської області про усунення перешкод у вихованні, побаченні та спілкуванні з дітьми, визначення способів участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

07.09.2023 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 з 14.09.2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від спільного життя сторони мають дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Зарічного районного суду від 26.03.2019 року шлюб між сторонами розірвано. На даний час позивач перебуває в іншому шлюбі та має дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно судового наказу № 583/110/19 від 28.01.2019 року виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області з ОСОБА_1 на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до досягнення повноліття. Згідно розрахунку №66335 заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.08.2023 року позивач має переплату зі сплати аліментів в сумі 65141,14 грн. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з відповідачкою, а позивач переїхав на постійне місце проживання до м.Києва. Відповідачка після розірвання шлюбу була проти зустрічей позивача з дітьми, в достатньому та розумному часі не дозволяла спілкуватися з ними. В 2019 році позивач звернувся до Служби у справах дітей з метою отримати можливість більше бачитися з дітьми, одержав відповідь по телефону, що з відповідачкою була проведена бесіда. Як наслідок відповідачка надавала дозвіл водити дітей в центр міста на незначний проміжок часу. В подальшому відповідачка заблокувала телефон позивача, що унеможливлює його спілкуванню з дітьми. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 перешкод у вихованні, побаченні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , у разі зміни місця проживання повідомити про це ОСОБА_1 ; визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 шляхом побачень та спілкування з дітьми у вигляді: періодичних побачень із урахуванням стану здоров`я дітей у вільний від навчання, відвідування додаткових гуртків час: один раз в два місяці, в один із вихідних днів тижня з 12 до 20 год в громадських містах на всій території міста Охтирка в присутності матері або за побажанням дітей без присутності матері, кожної п`ятниці з 17 до 20 год неділі, з можливістю перебування дітей за місцем проживання батька з ночівлею. Обов`язок забрати дітей у встановлений час з місця їх постійного проживання та повернути дітей у встановлений час у місце їх постійного проживання або у місце, визначене за згодою сторін, покласти на позивача; спільного проведення часу батька разом з дітьми кожного року 03 червня (день народження дітей), в присутності матері або без її присутності за побажанням дітей, з 12 год до 20 год в громадських місцях на всій території міста Охтирка або за побажанням дітей без присутності матері з можливістю перебування дітей за місцем проживання батька з ночівлею; спільного проведення часу (відпочинку) батька разом з дітьми кожного року 23 грудня (день народження батька), в присутності матері або без її присутності за побажанням дітей, з 12 год до 20 год в громадських місцях на всій території міста Охтирка або за побажанням дітей без присутності матері з можливістю перебування дітей за місцем проживання батька з ночівлею; спільного проведення часу (відпочинку) батька з дітьми за їх згодою та без присутності матері щорічно половину днів поспіль в період шкільних зимових, весняних та осінніх канікул, з попередньою домовленістю з матір`ю, з можливістю відвідування дітьми місця проживання батька з ночівлею; спільного проведення часу (відпочинку) дітей разом із батьком, без присутності матері, не менше ніж один місяць у період літніх канікул, з можливістю виїзду в межах України до санатарно-курортних, оздоровчих комплексів, закладів відпочинку, або за межі України. Тривалість такого відпочинку, конкретні дати і час його початку та повернення дітей у місце їх постійного проживання, а також місце перебування дітей на відпочинку разом із батьком, у кожному конкретному випадку визначатимуться за спільною згодою сторін, з урахуванням думки дітей і в будь-якому разі з урахуванням стану здоров`я дітей, у вільний від навчання, відвідування додаткових курсів, гуртків час; питання спільного відпочинку, спілкування та зустрічей у святкові дні: Новий рік (1 січня), Різдво Христове (7 січня), Пасха (Великдень), Травневі свята (1 травня та 9 травня), Трійця, День незалежності (24 серпня), День захисника України (14 жовтня), Різдво Христове за григоріанським і новоюліанським календарями (25 грудня), з урахуванням стану здоров`я дітей, вирішуватимуться сторонами по справі за взаємною згодою; не обмеженого спілкування з дітьми засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; у разі якщо святкові дні припадають на день побачення з дітьми або святковий день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні діти, за бажанням, проводять з батьком; у випадку хвороби дитини під час вказаних днів побачень із батьком ці дні переносяться на іншу дату, але не менше загальної кількості днів побачень; у період хвороби дітей батько має право безперешкодно відвідувати дітей за місцем фактичного проживання (перебування); в день побачення з дітьми, батько має право забирати дітей з дому/дитячого садка (школи) особисто, за бажанням дітей, та з попереднім повідомленням про це матері дитини; зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 не пізніше ніж за 4 години до передбаченого графіком побачення з дитиною засобами телефонного зв`язку чи доступними месенджерами про виникнення поважних обставин, коли зустріч батька з дитиною є неможливою (хвороба дитини, перебування на лікуванні).

Процесуальні дії у справі.

08.09.2023 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 18.10.2023 року з викликом сторін.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.10.2023 року розгляд справи призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

17.10.2023 року від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради про визначення місця проживання дітей, в якій просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 за місцем її проживання. Вимоги мотивує тим, що з 14.09.2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , від спільного життя мають двох дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 26.03.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що діти з моменту народження та по даний час постійно проживають з нею за адресою АДРЕСА_1 . Позивачка за зустрічним позовом постійно опікується інтересами та потребами дітей, щоденно займається їх вихованням. ОСОБА_2 ніколи не перешкоджала та не має наміру перешкоджати спілкуванню батька з дітьми. За обставин, які склалися, діти постійно проживали та проживають з позивачкою за зустрічним позовом. Для дітей створені всі необхідні умови для належного виховання, навчання та розвитку. Виходячи з найкращих інтересів дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом з нею, за місцем її проживання.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 18.10.2023 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради про визначення місця проживання дітей (справа № 583/5210/23, провадження 2/583/918/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Охтирської міської ради Сумської області про усунення перешкод у вихованні, побаченні та спілкуванні з дітьми, визначення способів участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними (справа № 583/4470/23, провадження № 2/583/825/23).

20.11.2023 року до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що твердження відповідачки про те, що запропонований позивачем порядок та способи участі у вихованні дітей буде обтяжливий для них, порушуватиме їх звичний режим не підтверджені належними доказами. Не обґрунтованим є висновок відповідачки стосовно неможливості, несвоєчасності надання права позивачу відвідувати разом з дітьми санаторно-курортні заклади України та за межами України без присутності матері, оскільки окрім суб`єктивних доводів з цього приводу відповідачка жодних доказів підтвердження їх об`єктивності суду не надала. Позивач просить періодичні побачення з урахуванням стану здоров`я дітей, у вільний від навчання, відвідування гуртків час. Перебування дітей за місцем проживання позивача та за місцем проживання його батьків у м.Суми з ночівлею позивач вбачає в перспективі спілкування без заподіяння тиску на дітей та виключно за їх бажанням.

20.11.2023 року від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог Служби у справах дітей Сумської міської ради та надав уточнену позовну заяву.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 20.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду, залучено до участі у справі Службу у справах дітей Сумської міської ради.

27.11.2023 року від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на зустрічну позовну заяву, в якій зазначив, що позивачкою до позовної заяви не надано жодних допустимих та належних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та підтвердження існування її прав та інтересів чи інтересів спільних дітей. Зазначає, що спору про місце проживання дітей між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 немає. Місце проживання дітей разом з матір`ю сторонами погоджено добровільно, проти цього ОСОБА_1 не заперечує та не оспорює. У зв`язку з вищевикладеним просить в задоволенні зустрічного позову відмовити.

07.12.2023 року від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог Службу у справах дітей Борщагівської сільської ради та надав уточнену позовну заяву.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 08.12.2023 року до участі у справі залучено в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог Службу у справах дітей Борщагівської сільської ради.

Позивач за первісним позовом в судовому засіданні за його клопотанням будучи допитаним свідком пояснив, що просить встановити порядок спілкування з дітьми та вільний доступ до дітей, так як дружина чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, він не має контакту з матір`ю дітей, умови проживання дозволяють забирати до себе дітей, вважає достатнім раз у два місяці бачити дітей, не заперечує, щоб діти проживали з матір`ю. Аліменти сплачує вчасно в більшому розмірі.

Представник позивача - адвокат Фомінов Р.М. первісний позов підтримав в повному обсязі, щодо зустрічного позову вважає його безпідставним, жодного спору щодо місця проживання дітей не існувало, на даний час спір також відсутній, позов заявлено формально.

Відповідачка за первісним позовом будучи допитаною в судовому засіданні свідком пояснила, що останній раз з батьком діти бачилися як їм було два роки, в квітні-червні 2022 року вона заблокувала в телефоні контакти позивача, шлюб між ними розірвано, всі питання за дітей вирішує вона, до розірвання шлюбу батько приїздив до дітей один раз у два тижні, вона не заперечує, щоб діти спілкувалися з батьком, вона їм розповідає, що батько бажає з ними бачитися, спілкуватися, аліменти витрачає на дітей, з батьками чоловіка діти не спілкуються.

Представник відповідачки - адвокат Єфіменко Л.І. зазначила, що ОСОБА_2 не перешкоджає батькові у спілкуванні з дітьми та згідна з графіком запропонованим органом опіки та піклування Охтирської міської ради. На даний час відповідачка заперечує щоб діти залишалися на ночівлю за місцем проживання батька та його батьків, оскільки відсутній контакт між батьком і дітьми. Пропонує відтермінувати ночівлі дітей у батька у зв`язку з воєнним станом.

Представник третіх осіб, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

В подальшому учасники справи подали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.03.2019 року (а.с. 10).

На даний час ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_2 , право власності на вказану квартиру зареєстровано за його дружиною.

ОСОБА_1 є співвласником квартири з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.109).

Від спільного життя сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11,12), які проживають з матір`ю. Також ОСОБА_4 має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі з ОСОБА_10 (а.с.13).

Як встановлено судом станом на 01.08.2023 року ОСОБА_1 має переплату зі сплати аліментів в сумі 65141,14 грн., що підтверджується розрахунком Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №66335 (а.с.14-15), про це також сторони не заперечували в суді.

Діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , 03.06.2016 року навчаються у 2 класі Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №9 Охтирської міської ради, що підтверджується довідкою Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №9 Охтирської міської ради від 14.06.2023 року № 01-33/184 (а.с.43).

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відвідують та отримують освітні послуги з вивчення англійської мови в дитячій студії розвитку «Імперія знань» м.Охтирка (а.с.44). ОСОБА_5 систематично відвідує заняття шахового клубу «Стратег» при КЗ «Центр культури і довкілля» Чернеччинської сільської ради (а.с.44-45). ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 2021 року і по цей відвідують заняття з карате за графіком понеділок, середа, п`ятниця, субота (а.с.116).

Отже, як встановлено судом, діти проживають з відповідачкою, яка також працює має стабільний заробіток, дітям створені всі належні умови для їх виховання та гармонійного розвитку, відвідують максимально можливі за своїм віком і розвитком гуртки.

Встановлено, що між сторонами не склалися стосунки, ОСОБА_2 підтвердила в суді, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 в телефоні заблокувала його контакти, не надає інформації батькові про дітей, а отже створює певні перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з його дітьми, суд дійшов до висновку про наявність підстав для захисту батьківських прав позивача у судовому порядку. Наведені доводи позивача та вказані обставини в установленому законом порядку не спростовані у суді відповідачкою.

Твердження відповідачки та її представника в суді про те, що нібито у дітей відсутній контакт з батьком, суд вважає непереконливими, надуманими, такими, що не відповідають інтересам дітей, оскільки діти проживають разом з матір`ю, тому саме вона має сприяти налагодженню контактів дітей з батьком, який проявляє до них свою турботу та інтерес, бажає з ними спілкуватися, бачитися і приймати безпосередню участь у їх вихованні, що є пріоритетним.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою, третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» (заява № 291/13, п. 76) суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по - перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

За відсутності виключних обставин, які б могли свідчити про те, що особисте спілкування батька, діда і баби дитини між собою суперечить інтересам дитини, встановлення такого обмеження є порушенням не лише прав батька, діда і баби, а і самої дитини. Вказане підтверджується також рішеннями Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хокканен проти Фінляндії» від 23 вересня 1994 року, «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року, заява №10383/09, п. 100).

У п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 1 ст. 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Частинами 1 та 2 ст. 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частин першої і другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно; батько, який проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їх вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дітьми, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дітей до батька, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дітьми не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дітей.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанову Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №640/4853/17 провадження №61-10026св19.

За змістом частин 4-6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Охтирської міської ради Сумської області від 05.12.2023 року за № 01-12/3000 рекомендовано встановити наступний графік спілкування: необмежене спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_3 особисто засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку, які не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; протягом перших 4 місяців від дати набрання рішенням суду законної сили: побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_3 у присутності матері дітей ОСОБА_2 - кожної першої та третьої неділі кожного місяця на території міста Охтирка в місцях загального відпочинку і дозвілля, сприятливих для відпочинку та культурного розвитку дітей за бажанням дітей, за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та узгодження місця і часу зустрічі, - не менше трьох годин протягом дня, з урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дітей, умов воєнного стану; після 4 місяців від дати набрання рішенням суду законної сили: побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_3 у присутності матері дітей ОСОБА_2 або без її присутності за побажанням дітей - кожної першої та третьої неділі кожного місяця на території міста Охтирка в місцях загального відпочинку і дозвілля, сприятливих для відпочинку та культурного розвитку дітей за бажанням дітей, за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та узгодження місця і часу зустрічі, - не менше трьох годин протягом дня, з урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дітей, умов воєнного стану; проведення часу разом з дітьми кожного року 03 червня (день народження дітей) - в присутності матері або без її присутності за побажанням дітей, з 14-00 до 18-00 години на території міста Охтирка в місцях загального відпочинку і дозвілля, або за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та узгодження місця і часу зустрічі; проведення часу батьком разом з дітьми кожного року 23 грудня (день народження батька) - в присутності матері або без її присутності за побажанням дітей, з 14-00 до 18-00 години на території міста Охтирка в місцях загального відпочинку і дозвілля, або за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та узгодження місця і часу зустрічі; питання спільного відпочинку, спілкування та зустрічей у святкові дні у зручний для дітей час за попередньою домовленістю між батьками дітей за взаємною згодою; у період хвороби дітей батько має право безперешкодно відвідувати дітей у разі перебування їх у лікувальних закладах. Рекомендовано батьку дитини ОСОБА_1 - не порушувати графік побачень, під час спілкування приділяти дітям належну увагу і турботу, враховувати їхні побажання. Рекомендувано матері дітей, ОСОБА_2 - поважати права ОСОБА_1 на спілкування та участь у вихованні дітей, у разі виникнення поважних обставин, коли зустріч батька з дітьми є неможливою (хвороба дитини, перебування на лікуванні, участь у спортивних змаганнях, тощо) не пізніше ніж за 4 години до передбаченого графіком або узгодженого сторонами часу зустрічей, повідомляти батька дітей засобами телефонного зв`язку чи доступними месенджерами.

Згідно ст.12, ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами мається спір щодо спілкування з дітьми, право позивача порушене і підлягає захисту.

Обираючи спосіб та порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми, суд врахував характер стосунків, які склалися між батьками дітей та між дітьми і кожним з батьків, інтереси дітей, їх режим навчання та відпочинку, вік, турботливе ставлення до дітей не тільки матері, а і батька, який сплачує аліменти в більшому розмірі добровільно для матеріального забезпечення дітей та створення умов для їх належного розвитку, має бажання спілкуватися та піклуватися про дітей, рівність прав батьків щодо участі у вихованні дітей, що відповідатиме інтересам дітей.

Отже при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дітей. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що особисті конфлікти між сторонами у справі не повинні порушувати інтереси дітей, а тому, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дітей та виходячи з інтересів дітей, враховуючи характер стосунків, які склалися між батьками дітей та між дітьми і кожним з батьків, суд погоджується з графіком запропонованим позивачем. На думку суду, позивач як батько дітей, який працює, має стабільний заробіток, має сім`ю, ще одну дитину, має умови і можливості для виховання дітей та їх гармонійного розвитку, проявляє про їх також свою турботу і піклування,а тому така поведінка батька є правильною, позов є цілком обґрунтованим та відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.

Суд критично оцінює висновок органу опіки та піклування, який носить рекомендаційний характер та вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Отже, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Частинами 1, 2 стаття 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно встановлювати не лише наявність або відсутність виняткових обставин, коли дитина має бути розлучена зі своєю матір`ю, а крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку іншим обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Отже, суд, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, керуючись положеннями Конвенції про права дитини (в якій реалізовано принцип домінанту інтересів дитини над усіма іншими), ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, з урахуванням встановлених обставин справи, зокрема, ставлення матері та батька до своїх батьківських обов`язків, інтересів дитини, уваги і турботи батьків, розвитку дітей в спокійному та стійкому середовищі, в атмосфері любові, емоційної стабільності, враховуючи воєнний стан, який діє на території України, суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання дітей за місцем проживання матері.

Висновок суду.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, з урахуванням балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, зобов`язати відповідачку не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та встановити позивачу спосіб участі батька у вихованні малолітніх дітей шляхом систематичних зустрічей по графіку визначеному позивачем у позові, оскільки визначений судом спосіб участі батька у вихованні дітей відповідає принципу найкращих інтересів дитини та є пріоритетним при вирішенні цієї справи. Надати батькам право змінювати порядок та час спілкування з дитиною лише за їх взаємною згодою. Визначити місце проживання дітей за місцем проживання матері.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 259, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні з малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі батька ОСОБА_1 , у вихованні малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом систематичних зустрічей з ними: періодичних побачень із урахуванням стану здоров`я дітей у вільний від навчання, відвідування додаткових гуртків час: один раз в два місяці, в один із вихідних днів тижня з 12 год. до 20 год. в громадських містах на всій території міста Охтирка в присутності матері або за побажанням дітей без присутності матері, кожної п`ятниці з 17 год. до 20 год. неділі, з можливістю перебування дітей за місцем проживання батька з ночівлею. Обов`язок забрати дітей у встановлений час з місця їх постійного проживання та повернути дітей у встановлений час у місце їх постійного проживання або у місце, визначене за згодою сторін, покласти на позивача; спільного проведення часу батька разом з дітьми кожного року 03 червня (день народження дітей), в присутності матері або без її присутності за побажанням дітей, з 12 год. до 20 год. в громадських місцях на всій території міста Охтирка або за побажанням дітей без присутності матері з можливістю перебування дітей за місцем проживання батька з ночівлею; спільного проведення часу (відпочинку) батька разом з дітьми кожного року 23 грудня (день народження батька), в присутності матері або без її присутності за побажанням дітей, з 12 год. до 20 год. в громадських місцях на всій території міста Охтирка або за побажанням дітей без присутності матері з можливістю перебування дітей за місцем проживання батька з ночівлею; спільного проведення часу (відпочинку) батька з дітьми за їх згодою та без присутності матері щорічно половину днів поспіль в період шкільних зимових, весняних та осінніх канікул, з попередньою домовленістю з матір`ю, з можливістю відвідування дітьми місця проживання батька з ночівлею; спільного проведення часу (відпочинку) дітей разом із батьком, без присутності матері, не менше ніж один місяць у період літніх канікул, з можливістю виїзду в межах України до санітарно-курортних, оздоровчих комплексів, закладів відпочинку, або за межі України. Тривалість такого відпочинку, конкретні дати і час його початку та повернення дітей у місце їх постійного проживання, а також місце перебування дітей на відпочинку разом із батьком, у кожному конкретному випадку визначатимуться за спільною згодою сторін, з урахуванням думки дітей і в будь-якому разі з урахуванням стану здоров`я дітей, у вільний від навчання, відвідання додаткових курсів, гуртків час; питання спільного відпочинку, спілкування та зустрічей у святкові дні: Новий рік (1 січня), Різдво Христове (7 січня), Пасха (Великдень), Травневі свята (1 травня та 9 травня), Трійця, День незалежності (24 серпня), День захисника України (14 жовтня), Різдво Христове за григоріанським і новоюліанським календарями (25 грудня), з урахуванням стану здоров`я дітей, вирішуватимуться сторонами по справі за взаємною згодою; не обмеженого спілкування з дітьми засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; у разі якщо святкові дні припадають на день побачення з дітьми або святковий день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні діти, за бажанням, проводять з батьком; у випадку хвороби дитини під час вказаних днів побачень із батьком ці дні переносяться на іншу дату, але не менше загальної кількості днів побачень; у період хвороби дітей батько має право безперешкодно відвідувати дітей за місцем фактичного проживання (перебування); в день побачення з дітьми, батько має право забирати дітей з дому/дитячого садка (школи) особисто, за бажанням дітей, та з попереднім повідомленням про це матері дитини; зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 не пізніше ніж за 4 години до передбаченого графіком побачення з дитиною засобами телефонного зв`язку чи доступними месенджерами про виникнення поважних обставин, коли зустріч батька з дитиною є неможливою (хвороба дитини, перебування на лікуванні).

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 за місцем її проживання.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 11 березня 2024 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко