Номер провадження 2-в/229/15/2024
УХВАЛА
19 січня 2024 року Дружківський міський суд Донецької області в складі:
судді Лапченко О.М.,
за участі секретаря Терещенко С.В.,
Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Деменкова Є.С. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника заявника до суду надійшла заява, згідно якої вона просила справу розглянути у її відсутність та відсутність заявника, заяву про відновлення судового провадження просила задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
З урахуванням ч .2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 488 Цивільного процесуального кодексу України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.
Як зазначено у ст. 490 Цивільного процесуального кодексу України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Розпорядженням голови Верховного суду від 21 жовтня 2022 року № 61 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Артемівський міськрайонний суд Донецької області)», територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області визначено за Дружківським міським судом Донецької області.
При розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження (ст.493 Цивільного процесуального кодексу України).
Заочне рішення набуло законної сили 11 травня 2018 року.
Позивачем у справі ОСОБА_1 зазначена ухвала суду отримана не була.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року, Бахмутська міська територіальна громада є територією, де ведуться активні бойові дії.
Згідно листа Дружківського міського суду Донецької області від 23 серпня 2023 року повідомлено, що надати дублікат виконавчого листа по справі №219/102620/17 не має можливості, оскільки, згідно Акту приймання - передачі справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області до Дружківського міського суду Донецької області встановлено, що зазначена справа, яка перебувала в провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області до Дружківського міського суду Донецької області, не передана.
Відповідно до ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 488-494 ЦПК України, суд,

Провадження № 2/219/238/2018
23 березня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
при секретарі Брагіній М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, 3% річних та інфляційних втрат, -
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Крім того, до суду від них надійшли заяви, згідно яких вони просили розглянути справу у їх відсутності та не заперечували проти постановлення заочного рішення (а.с.50).
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору позики, посвідченого 29.03.2014 року приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. за реєстровим № 505, ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , (позичкодавець) і ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , уклали зазначений договір позики, згідно якого ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 гроші в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. строком на півроку, тобто до 29 вересня 2014 року, які зобов`язалася повернути йому в м. Артемівську Донецької області, з урахуванням відсотків за користування ними в розмірі 12 % сплати за щомісячне користування, тобто з поверненням суми боргу в розмірі 50 000 грн. і 36 000 грн. як сплати відсотків за користування цими грошима терміном в шість місяців. Разом з тим сторони домовились і про те, що ці гроші можуть бути повернути і раніше зазначеного строку, з виплатою відсотків за користування ними лише за фактичний період. Пунктом 2 цього договору передбачено, якщо ОСОБА_2 не поверне ці гроші в зазначений термін, то ОСОБА_1 вправі звернутися з позовом до суду, всі витрати за судовим розглядом справи підлягають відшкодування за рахунок позичальника в повному обсязі як і відшкодування моральної шкоди (а.с.4).
Згідно положень ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений законом чи договором строк.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.207 ЦК правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Крім того, ч.1 ст.1049 ЦК встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається з договору позики ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 гроші в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. строком на півроку, тобто до 29 вересня 2014 року, які зобов`язалася повернути йому з урахуванням відсотків за користування ними в розмірі 12 % сплати за щомісячне користування, тобто з поверненням суми боргу в розмірі 50 000 грн. і 36 000 грн. як сплати відсотків за користування цими грошима терміном в шість місяців (а.с.4).
Як передбачено ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Тобто зобов`язання позичальника припиняються належним виконанням і з цього часу боржник є особою, яка повністю виконала свої боргові зобов`язання, про що також зазначено й в ст. 599 ЦК України.
Зі змісту норм ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, слідує, що на іншу сторону договору - позикодавця покладається обов`язок при поверненні позики видати позичальникові розписку про отримання предмета позики (чи його частини) або повернути йому борговий документ (ст. 545 ЦК України).
Свої обов`язки щодо повернення суми позики та процентів за користування грошима ОСОБА_2 не виконала до теперішнього часу.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у жовтні 2014 року становив 102,4 %; у листопаді 2014 року 101,9%; у грудні 2014 року 103,0%.
Загальний відсоток інфляції в період з жовтня по грудень 2014 року включно склав 107,5%
За повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у січні 2015 року становив 103,1%; у лютому 2015 року 105,3%; у березні 2015 року 110,8 %; у квітні 2015 року 114,0%; у травні 2015 року 102,2%; у червні 2015 року 100,4%; у липні 2015 року 99,0%; у серпні 2015 року 102,3 %; у вересні 2015 року 102,3%; жовтні 2015 року 98,7%; листопаді 2015 року 102,0%; грудні 2015 року 100,7%, а тому загальний відсоток інфляції за період 2015 року дорівнює 143,3 %.
За повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у січні 2016 року становив 100,9%; у лютому 2016 року 99,6%; у березні 2016 року 101,0 %; у квітні 2016 року 103,5%; у травні 2016 року 100,1%; у червні 2016 року 99,8%; у липні 2016 року 99,9%; к серпні 2016 року 99,7%; у вересні 2016 року 101,8%; жовтні 2016 року 102,8%; листопаді 2016 року 101,8%; грудні 2016 року 100,9%, а тому загальний відсоток інфляції за період 2016 року дорівнює 112,4 %.
За повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у січні 2017 року становив 101,1%; у лютому 2017 року 101,0%; у березні 2017 року 101,8 %; у квітні 2017 року 100,9%; у травні 2017 року 101,3%; у червні 2017 року 101,6%; у липні 2017 року 100,2%; к серпні 2017 року 99,9%, а тому загальний відсоток інфляції за період січень серпень 2017 року дорівнює 108,1 %.
Таким чином за період з вересня 2014 року по серпень 2017 року включно індекс інфляції склав 107,5% х 143,3% х 112,4 % х 108,1 % = 187,2%.
Відповідно сума інфляції склала 43 600 гр. ( сума боргу х процент інфляції) сума боргу; (50 000 х 187,2%) 50 000).
Сума відшкодування інфляційних витрат, відповідно, складає 31 392 гр.
3% річних від простроченої суми боргу за період з 30.09.2014 року по 19.09.2017 року (включено) складає 4 455 грн. 50 коп., з розрахунку 50 000 грн. х 3% : 365 х 1084, де : 50 000 грн. - сума боргу; 3% - відсоток відповідальності відповідно до ст. 625 ЦК України; 365- кількість днів у році; 1084 - кількість днів прострочення грошового зобов`язання.
За змістом статей 15,16 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, суд стягує з відповідача основну суму боргу 50 000 грн. і 36 000 грн., суму інфляції у розмірі 43 600 грн. і 31 392 грн., 3 % річних за прострочення за грошовим зобов`язанням в розмірі 4 455 грн. 50 коп., а всього стягує з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 165 447 грн. 50 коп.
Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 1 654 гривень.
Керуючись ст.ст. 3, 207, 526, 536, 610, 625, 626, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) суму боргу у розмірі 165 447 грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), витрати з оплати судового збору у сумі 1 654 гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення повного заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Павленко

Відновити втрачене судове провадження в частині змісту ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2021 року у справі № 219/10260/17 за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа № 219/10260/17, 3% річних та інфляційних втрат наступного змісту:

Справа № 219/10260/17

Провадження № 6/219/245/2021

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участю секретаря Азямової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа № 219/10260/17,

в с т а н о в и в:

представник заявника адвокат Деменкова Є.С. звернулась до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, згідно якої просить видати дублікат виконавчого листа у справі № 219/10260/17 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та судового збору.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи належним чином був повідомлений, до судового засідання від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, заяву підтримує.

Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи належним чином була повідомлена, до судового засідання від неї надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримує.

В судове засідання боржник ОСОБА_2 не з`явилась, про день і час розгляду справи належним чином була повідомлена.

В судове засідання представник заінтересованої особи Бахмутський ВДВС у Бахмутському районі Донецької області не з`явився, про день і час розгляду справи належним чином був повідомлений.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто суму боргу в розмірі 165 447 грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 654 грн. 00 коп.

На підставі вказаного заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2018 року був виданий виконавчий лист № 219/10260/17 для примусового виконання задоволених вимог ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20.07.2018 року відкрито виконавче провадження № 56815152 з примусового виконання виконавчого листа № 219/10260/17, 2/219/238/2018, виданого 09.07.2018 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі (а.с.65).

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.10.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була оголошена в розшук (а.с.71-72).

Листом Бахмутський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 06.10.2021 року № 21046 повідомив, що на примусовому виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 219/10260/17, виданий 09.07.2018 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . 20.07.2018 року державним виконавцем відповідно до вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені боржнику до виконання та стягувачу до відома. Згідно отриманих довідок обліково-реєстраційних установ як одержувач пенсії ОСОБА_2 на обліку в УПФУ не перебуває, відкритих рахунків в установах банків не має, на обліку у Бахмутському міському центрі зайнятості як зареєстрований безробітній не перебуває, згідно відповіді управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради боржник на обліку в Управлінні як отримувач державних допомог та соціальних виплат не перебуває. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, було встановлено, що за боржником зареєстроване нерухоме майно. Державним виконавцем внесено відомості щодо обтяження майна до відповідних реєстрів. Залишок боргу складає 167 101 грн. 50 коп. 29 квітня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу згідно п.5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.91).

Відповідно до листа Бахмутського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області від 04.10.2021 року № 52 «аз»/401/04-2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в державному розшуку за Бахмутським РВП ГУ НП в Донецькій області як боржник котрий ухиляється від відшкодування збитків державним або громадським організаціям з 20.10.2018 року. Розшук ОСОБА_2 проводиться в повному обсязі в рамках розшукової справи № 29-173 від 20.10.2018 року. На теперішній час місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено.

Відповідно до п. 17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається із заяви та наданих документів, оригінал виконавчого листа втрачено, що унеможливлює подальше виконання рішення суду.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-260, 354, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа № 219/10260/17 задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по справі № 219/10260/17; 2/219/238/2018, виданого на підставі заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) суму боргу у розмірі 165 447 грн. 50 коп. та стягнення з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) витрат з оплати судового збору у сумі 1 654 гр.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя - О.М. Лапченко

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - О.М. Лапченко