Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3024/23
Провадження № 2/935/223/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 січня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської територіальної громади у особі Коростишівської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/6 частини житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаними позовними вимогами та у з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 брата - ОСОБА_2 , та визнати за нею право власності на належну йому 1/6 частину житлового будинку, що за адерсою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Лієпая, Латвійська республіка, помер її брат ОСОБА_3 , який постійно проживав на території Латвійської республіки.

Зазначає, що після спадкування належних її батькам частин у праві власності на будинок вона стала власником 5/6 частин житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , інша 1/6 частина цього житлового будинку належала померлому брату.

Вказує, що вона постійно проживала та була зареєстрована у даному будинку, тому фактично вступила у володіння спадковим майном. Пояснює, що після смерті брата вона не підозрювала, що належна йому частка не була ніким успадкована. На випадок смерті брат не залишав заповіту, будь-які інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа в тому числі щодо належної йому частки житлового будинку не заводилась.

Зазначає, що вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала відмову у зв`язку з не прийняттям спадщини у строк та спосіб визначений законом та ненадання документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. Крім того, нотаріус зазначив, що померлий ОСОБА_3 був громадянином іншої держави та мав постійне проживання за межами України, тому в даному випадку до відносин спадкування застосовуються положення ЗУ «Про міжнародне приватне право». В зв`язку з чим за захистом своїх спадкових прав звернулася до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача міський голова Коростишівської міської ради Іван Кохан в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення рішення покладається на розсуд суду.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Лієпая, Латвійська республіка, помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , персональний код НОМЕР_1 , про що Лієпайським міським відділом РАЦС здійснено запис №921 від 17.09.2002 року, що підтверджується довідкою про смерть від 07.07.2021 №778/8.1-6, переклад якої засвідчено 08.07.2021 року зав.віддлом РАЦС м. Лієпая Д. Безлєпкіною.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 22.02.2018 №8, слідує, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , слідує, що батьками ОСОБА_7 (позивач) є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 17.02.1971 року посвідченого нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Куліковою М.А., реєстровий №323, слідує, що спадкоємцями ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його дружина ОСОБА_8 та діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкове майно складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 . 1/2 частка цього будинку, належить ОСОБА_8 , як частка в спільному майні подружжя.

Право власності на належні частки домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , було зареєстровано у Житомирському бюро технічної інвентаризації, про що свідчить наявний у свідоцтві реєстраційний запис. Так, 2/3 частки зареєстровано за ОСОБА_8 , 1/6 частки за ОСОБА_7 та 1/6 частки за ОСОБА_3 .

Згідно відмітки, наявної у свідоцтві про право на спадщину від 17.02.1971 року, слідує, що рішенням виконкому Коростишівської міської ради від 23.06.1977 №340, адресу вказаного домоволодіння змінено з АДРЕСА_3 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори 21.04.1992 року, реєстровий №108, слідує, що спадкоємцем майна ОСОБА_8 є її дочка ОСОБА_1 . Спадкове майно складається з 2/3 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та на частку у спільному майні подружжя, виданого Коростишівською нотконторою 17.02.1971 року.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 стала власником 5/6 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , 1/6 частин житлового будинку з надвірними спорудами належала її померлому брату ОСОБА_3 .

Згідно відомостей вказаних у паспорті серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 26 травня 1992 року.

Постановою державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Ломаковою М.І. від 21.07.2023 №02-31/296, ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 1/6 частки у праві власності на житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 братові ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Коростишівської державною нотаріальною конторою 17.02.1971 року, ресєтровим №323, у зв`язку з неприйняттям спадщини у строк та спосіб визначений законом та ненаданням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вказує, що у неї виникли майнові права на 1/6 частку у праві власності на житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала брату ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Лієпая, Латвійська республіка, як у такої, що будучи спадкоємцем другої черги спадкування за законом вона фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном в силу ст. 549 ЦК УРСР.

Відповідно до висновків викладених у Постанові Верховного суду у справі 320/5056/17-ц від 10.02.2021 року, іноземний елемент у спадкуванні може виражатися в одній з таких трьох ознак: 1) спадкодавець або спадкоємець є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; 2) спадщина знаходиться на території іноземної держави; 3) юридичний факт, який створює, змінює чи припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави (наприклад, смерть спадкодавця на території іншої держави чи народження дитини, спадкові права якої захищалися до її народження в іншій державі, тощо). За наявності хоча б однієї із вказаних ознак, до відносин спадкування будуть застосовуватися положення Закону України «Про міжнародне приватне право.

Згідно з ст.71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Крім норм Закону України «Про міжнародне приватне право», спадкування з іноземним елементом може регулюватись нормами міжнародних договорів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 36 Договору між Україною та Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, який ратифіковано Законом №452/95-ВР від 22.11.1995 року та набрав чинності 12.07.1996 року, право успадкування нерухомого майна регулюється законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Згідно абзацу 3 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Статтею 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК УРСР визначено що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга)

Відповідно до положень ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (ст. ст. 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи слідує, що позивач зареєстрована в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , з 26.05.1992 року. На момент смерті спадкодавця і по даний час проживає у цьому будинку та є власником 5/6 частин вказаного житлового будинку, інша 1/6 частка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 брату ОСОБА_9 , яка і входить до складу спадкового майна, а тому після смерті спадкодавця вона вступила в управління та володіння спадковим майном.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , в силу положень ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, прийняла спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_2 , а тому вимоги позову про встановлення факту прийняття спадщини підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Позивач отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті брата ОСОБА_2 , що складається з 1/6 частин житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , не має змоги та позбавлена можливості оформити право на спадщину в нотаріальному порядку.

Спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_2 , була заведена Коростишівською державною нотаріальною конторою 21.07.2023 року за №104/2023, на підставі заяви позивача, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, заповіти померлим спадкодавцем не складалися. Позивач фактично вступила в управління спадщиною, а інша частина будинку за цією адресою належить їй на праві власності, вимоги обґрунтовані та підтверджені належними доказами, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому брату ОСОБА_9 . У зв`язку з чим, заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81,258,259,263-268, 315-319, 354 ЦПК України, ст. 548,549 ЦК УРСР, ст. 392, 1218, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Коростишіська територіальна громада в особі Коростишівської міської ради, , місцезнаходження: вул. Дарбіняна, 11, м. Коростишів, Житомирського району, Житомирської області.

Повне судове рішення складено 29.01.2024 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО