Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8399/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Продан Оксана Василівна, до Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, третя особа- державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Продан Оксана Василівна, звернувся в суд із позовом до Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, третя особа- державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_2 .

Покійному батьку позивача на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт родинних відносин позивача та спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.10.2002 року.

Позивач як син є спадкоємцем за законом першої черги. Рідні брати позивача (сини спадкодавця) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилися на його користь. Вказана обставина підтверджується заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.09.2020 року.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 спадщину в порядку ст.1268 ЦК України прийняв позивач ОСОБА_1 , оскільки на момент смерті проживав із спадкодавцем разом.

Для оформлення права власності на спадкове майно позивач звернувся до державного нотаріуса Боричок К.В., однак у видачі свідоцтв про право на спадщину йому державним нотаріусом Боричок К.В. відмовлено у зв"яку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому позивач змушений звернутся до суду.

Позивач та його представник про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими у судове засідання не з`явилися, представник подала до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити (а.с.25, 26, 30).

Представник відповідача про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.29).

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 21, 32).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_2 (а.с. 6).

Покійному батьку позивача на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

Факт родинних відносин позивача та спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.10.2002 року (а.с.5).

Позивач як син є спадкоємцем за законом першої черги. Рідні брати позивача (сини спадкодавця) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилися на його користь. Вказана обставина підтверджується заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.09.2020 року, які за реєстровими №267, №268 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області (а.с.7-8).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 спадщину в порядку ст.1268 ЦК України прийняв позивач ОСОБА_1 , оскільки на момент смерті проживав із спадкодавцем разом (а.с.4 зв.с.).

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.п. 4.15, 4.16 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентарбюро.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 623/2000/15-к (цивільна юрисдикція) міститься правова позиція ВС України: «... спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.»

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивач є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавців, до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак позивач має право отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних докаів, суд приймає рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 21,3 кв.м., в тому числі житлова 21,3 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 15.02.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк