Справа № 275/1497/23
13 лютого 2024 року смт. Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді Миколайчука П.В.,
із секретарем судового засіданні Довгаленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Стислий виклад суті спору
Позивач ТОВ "Укр Кредит Фінанс" в особі представника Підлетейчука М.М. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30.05.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 в електронному вигляді був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 1214-2535, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7 000 грн. зі строком кредитування 300 днів, заявлений строк кредитування - 21 день; промо ставка - 0,01 % в день; стандартна ставка - 3,00 % в день. Позивач посилається на те, що відповідачка, отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору не виконала, кредитні кошти в установлений графіком строк не повернула, станом на 03.10.2023 заборгованість за кредитним договором №1214-2535, укладеним 30.05.2023 року, становить 29 064, 07 грн. з яких: 7 000 грн. заборгованість за кредитом, 22 064, 07 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, яку просить стягнути на свою користь та вирішити питання судових витрат.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 01.11.2023 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони у судове засідання не з`явились.
Представник позивача надавав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судові засідання призначені на 21.11.2023, 18.12.2023, 17.01.2024 та 13.02.2024 не з`явилася. При цьому відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована в Електронному суді, подавала через нього клопотання про відкладення судових засідань, відповідно, і була ознайомленою з ухвалою про відкриття провадження у справі, з позовом та додатками та була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи.
Вирішуючи питання про можливість суду розглядати справи без участі відповідача, враховуючи її клопотання про відкладення судового розгляду, суд враховує, що позивачка не з`явилася до суду 21.11.2023, 18.12.2023, потім двічі зверталася до суду з заявами про відкладення судового засідання з причин народження дитини. Інших доводів щодо поважності причин неучасті в судовому засіданні - не надано. Суд вважає, що хоча догляд за новонародженою дитиною і може бути поважною причиною неявки в зал судових засідань, однак вказана обставина, та за умови користування електронним кабінетом, не позбавляла відповідачку участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних джерел. Тому суд вважає неповажними причини неучасті відповідачки в судовому засіданні 13.02.2024.
Суд враховує, що з дня отримання позову відповідачка відзив на позов не подавала, письмових пояснень щодо суті спору не надала, в клопотаннях про відкладення судового розгляду жодних заперечень щодо позовних вимог не наводила, лише заперечувала щодо розгляду справи без участі сторін.
За наведеного вище, суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.
Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини встановлені судом
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Кредитний договір укладений в електронному вигляді, який відповідач підписав електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором А3301.
Відповідач в судовому засіданні не заперечувала факт укладення кредитного договору і отримання кредитних коштів.
За змістом договору невід`ємними його частинами є Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту. Всі зазначені документи відповідач також підписав електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором А3301 (а.с. 12-15, 15-16).
Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 7 000 грн.; тип процентної ставки - фіксований; строк кредитування - 300 календарних днів; заявлений строк кредитування становить 21 день, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або промо процентною ставкою; промо процентна ставка 0,01 % в день; стандартна процентна ставка - 3,00 % в день, реальна річна процентна ставка 572, 465, 00 %; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за весь строк кредитування складає 70 000 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користуванням кредитом 63 000 грн. (п.п. 4.10 кредитного договору).
На виконання умов договору 30.05.2023 відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 7000 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок ОСОБА_1 за допомогою системи LiqPay (а.с. 17, 18-21).
Оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
В статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до змісту п. 11.3.1 кредитного договору, який підписала відповідачка, вбачається, що позичальник підтвердив, що до укладення договору він уважно ознайомився з текстом договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та ст.ст. 9, 25 Закону України "Про споживче кредитування", що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
Зі змісту договору вбачається, що кредит надавався відповідачці на строк до двадцяти одного дня на пільгових умовах, відсоткова ставка за користування кредитними коштами як протягом пільгового періоду, так і стандартна, орієнтована вартість кредиту були їй відомі у момент укладення договору.
Отже, судом встановлено, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору кредитування, позичальник на власний розсуд погодився з умовами кредитування, що відповідає положенням ст.ст. 626, 628 ЦК України, жодних заперечень не висловлював, а відтак договір є обов`язковим до виконання його сторонами.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі № 524/5556/19.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем в належній формі був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за їх користування, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту.
З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, що призвело до порушення майнових прав позивача.
Відповідачем вказаний розрахунок під сумнів не поставлено, підтверджень повної чи часткової сплати заборгованості не надано.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №1214-2535 від 30.05.2023 року у розмірі 29 064, 07 грн., позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
На підставі статті 141 ЦПК України, враховуючи вимоги п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 2147, 20 грн.
Заяв про розподіл інших видів судових витрат до суду не надійшло.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 258, 265, 268, 280, 281, 354 ЦПК України, ст.ст. 207, 525, 526, 610, 626, 628, 1048, 1054 ЦК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1214-2535 від 30.05.2023 року, яка утворилась за період з 30.05.2023 року по 02.10.2023 року, в сумі 29 064 (двадцять дев`ять тисяч шістдесят чотири) гривні 07 копійок з яких: 7 000 (сім тисяч) гривень заборгованість за кредитом, 22 064 (двадцять дві тисячі шістдесят чотири) гривні 07 копійок прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Брусилівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повне судове рішення складене судом 15.02.2024.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя П.В. Миколайчук