Справа № 127/4862/23
Провадження 2/127/556/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, -

в с т а н о в и в:

позов зареєстрований 21.02.2023 року та мотивований тим, що шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач зареєструвала 19.12.2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 проходив військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 .

29.11.2018 року під час проходження військової служби на ґрунті конфлікту ОСОБА_2 завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , внаслідок яких потерпілий помер.

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.01.2020 року № 219/10823/19, який набрав чинності 25.02.2020 року ОСОБА_2 було визнано винуватим за ст. 119 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строк 2 роки, з застосуванням ст. 76 КК України та покладенням відповідних обов`язків.

Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

На момент смерті ОСОБА_3 позивач та їх син перебували на утриманні ОСОБА_3 , який був основним годувальником в їх родині.

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 та малолітній син ОСОБА_4 залишились без фінансового забезпечення, позивач сама виховує і утримує дитину. В зв`язку з воєнними діями на території України вони вимушені були залишити постійне житло та переїхати у м. Вінницю.

Дохід ОСОБА_3 за період з січня по листопад 2018 року, після обов`язкових відрахувань, становив 130 238,57 грн. Середньомісячний дохід - 11 839,87 грн.

Частка щомісячного доходу батька, що припадала на утримання сина (1/3) становила 3 946,62 грн.

Зазначаючи правовою підставою ст.ст. 1200, 1202 ЦК України та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 42) ОСОБА_1 просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її корить на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шкоду, завдану смертю потерпілого чоловіка і батька ОСОБА_3 в розмірі 1/3 середньомісячного доходу ОСОБА_3 , що становить 3 946,62 грн., щомісячно, починаючи з 01.12.2018 року по 26.01.2031 року включно.

Судом вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 16.03.2023 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі № 127/4862/23.

Ухвалою суду від 26.07.2023 року закрито підготовче провадження.

Ухвалою суду від 16.10.2023 року було витребувані докази.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Підреза І.В. уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, просила задоволити їх у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 8 000 грн. витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити в повному обсязі. Суду пояснила, що і вона, і син були на утриманні ОСОБА_3 , який був єдиним годувальником в їх сім`ї. На даний час син ОСОБА_5 , 2013 р.н., знаходиться лише на її утриманні. Виплат від держави як внутрішньо переміщеним особам та пенсії по втраті годувальника не достатньо для забезпечення необхідних потреб дитини. На даний час вона не працює і власного доходу не має. В кримінальному провадженні був задоволений її позов про стягнення 200 000 грн. моральної шкоди, відповідач дану суму сплатив. Однак, через незнання закону, вимог про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, вона не заявляла.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Зільберт О.Є. позов не визнав. Підтримав відзив на позов. Суду пояснив, що ОСОБА_2 є батьком чотирьох неповнолітніх дітей, несе обов`язок по їх утриманню. На даний час відповідач є військовослужбовцем, отримує дохід, однак, сплачувати щомісячно 3 946,62 грн. на утримання ОСОБА_4 не зможе. Крім того, 200 000 грн. відповідач сплатив на користь позивача. Просив визнати недопустимим доказом довідку про доходу ОСОБА_3 від 06.03.2023 року, яка підписана командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , оскільки згідно даних ЄДР юридичних осіб керівником військової частини є інша особа.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 20.04.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є внутрішньо переміщеними особами, їх фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , шлюб яких був зареєстрований 19.12.2012 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок отриманих травм.

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.01.2020 року № 219/10823/19, який набрав чинності 25.02.2020 року ОСОБА_2 було визнано винуватим за ст. 119 ч. 1 КК України (вбивство, вчинене через необережність) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строк 2 роки, з застосуванням ст. 76 КК України та покладенням відповідних обов`язків.

Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

В судовому засіданні встановлено, що моральна шкода відшкодована в повному обсязі.

Згідно довідки № 1855 від 06.03.2023 року військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2023 року (а.с. 66) дохід військовослужбовця ОСОБА_3 за період з січня по листопад 2018 року після відрахування обов`язкових платежів становив 130 238,57 грн. Середньомісячний дохід - 11 839, 87 грн.

На момент смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 та їх син ОСОБА_4 перебували на утриманні потерпілого. Частка заробітку останнього, що припадала на ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , була основним і постійним джерелом їх існування.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, батьком дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (батьківство щодо двох молодших дітей визнано 02.09.2023 року) (а.с. 14-16, 80, 81).

Таким чином, правовідносини виникли між сторонами з приводу відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України.

Статтею 1200 ЦК України визначено: у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років) (п. 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України).

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів (ч. 2, ч. 3 ст. 1200 ЦК України).

Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. Розмір відшкодування може бути збільшений законом (ч. 4 ст. 1200 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи надані докази, суд встановив, що на момент смерті ОСОБА_3 на його утриманні перебували ОСОБА_1 і дитина ОСОБА_4 , а оскільки частка доходу потерпілого, що припадала на утримання сина, становила 3 946,62 грн. (11 839,87 грн. : 3 = 3 946,62 грн.), саме дана сума підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відповідно до ст. 1200 ЦК України.

Стягнення слід проводити за час, що не перевищує трьох років, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

При ухваленні рішення суд враховує висновки ВС, викладені в постанові від 18.04.2018 у справі № 165/325/17.

Заперечення представника відповідача і твердження, що довідка про доходи потерпілого ОСОБА_3 від 06.03.2023 року є недопустимим доказом у справі, є безпідставним (а.с. 66). Доказів в підтвердження заперечень представник ОСОБА_11 не надав і не довів, що довідка одержана з порушенням порядку, встановленого законом. Разом з тим, дана довідка надана позивачем в оригіналі разом із конвертом з відміткою про поштове відправлення з в/ч НОМЕР_1 (а.с. 67). Довідка підписана уповноваженими особами командиром в/ч ОСОБА_6 та начальником фінансово-економічної служби в/ч Грись Я., підписи скріплені печаткою, довідка містить необхідні реквізити.

Таким чином, з ОСОБА_2 слід стягувати на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шкоду, завдану смертю потерпілого ОСОБА_3 , в розмірі 1/3 частки середньомісячного доходу ОСОБА_3 щомісячно, що становить 3 946,62 грн., що підлягає індексації, починаючи з 21.02.2020 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір за ставками 2023 року слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач у даній справі від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнена.

Враховуючи вимоги ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу 4 000 грн., фактична сплата яких підтверджена квитанцією до прибуткового касового ордеру № 01 від 12.02.2023 року, договором про надання правової допомоги від 06.02.2023 року, орієнтовним розрахунком судових витрат. Доказів, що позивач сплатила 8 000 грн. на правову допомогу до матеріалів справи не надано.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1200, 1202 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шкоду, завдану смертю потерпілого ОСОБА_3 , в розмірі 1/3 частки середньомісячного доходу ОСОБА_3 щомісячно, що становить 3 946 (три тисячі дев`ятсот сорок шість) грн. 62 коп., що підлягає індексації, починаючи з 21.02.2020 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Повне судове рішення складене 06 лютого 2024 року.

Суддя: