печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання: Проскурні А.Г.,

цивільна справа № 757/36176/20-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод у користуванні грошовими коштами, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод у користуванні грошовими коштами.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.12.2019 року на її картку № НОМЕР_1 було перераховано її сином ОСОБА_2 з його картки № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 400 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим банком було заблоковано відповідну картку та замінено і видано нову картку № НОМЕР_3 , яку також було заблоковано. Усні та письмові звернення до відповідача з питань розблокування картки та можливості вільного користування грошовими коштами результатів не дали. Тому позивач звернулась до суду з вимогою про зобов`язання Банку усунути перешкоди щодо користування та розпорядження грошовими коштами на гривневому картковому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , шляхом його розблокування.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 03.09.2020 року, задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 03.09.2020 року, відкрито провадження у справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Заочним рішенням суду від 13.12.2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод у користуванні грошовими коштами - задоволено. Зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» () усунути перешкоди щодо користування та розпорядження грошовими коштами на гривневому картковому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), шляхом його розблокування. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () на користь держави витрати з оплати судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року заочне рішення Печерського районного суду м.Києва від 13.12.2021 року у цивільній справі №757/36176/20-ц - скасовано і призначено справу до розгляду по суті.

14.02.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява продолучення доказів.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є клієнткою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». Підписавши анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, позивач тим самим уклала з відповідачем договір, який відповідно до ст. 634 ЦК України є договором приєднання.

На підставі укладеного договору між Банком та позивачем, остання отримала в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» наступні картки: НОМЕР_5, НОМЕР_8, НОМЕР_1, НОМЕР_3.

20.12.2019 року на картку позивача № НОМЕР_5 було перераховано її сином ОСОБА_2 з його банківської картки для виплат № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 400 000 (чотириста тисяч ) грн. 00 коп., ( а.с. 42,43, 44), у зв`язку з чим, картка позивача була заблокована. Після звернення до банку, відповідну карту було замінено та видано нову картку № НОМЕР_3 , яку також було заблоковано. Відповідач в односторонньому порядку припинив видачу грошових коштів через банкомати або каси своїх відділень, картковий рахунок позивала було заблоковано банком. При цьому відповідач не повідомив позивача про дату блокування карткового рахунку та не надав виписку. Після звернень позивача до відповідача, із листа №20.1.0.0.0/7-200302/7268 від 02.032020 року позивачу стало відомо про те, що відповідач припинив обслуговування її картки, керуючись п. 2.1.4.51.2 Умов і правил надання банківських послуг. Водночас жодних обґрунтувань із посиланням на конкретні обставини здійснення нібито шахрайських дій позивачем відповідач не надав.

Разом з тим, представником відповідача було долучено до матеріалів справи копію рішення Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2021 року у справі № 757/4646/20-ц, яким позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про повернення помилково перерахованих коштів - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 помилково перераховані кошти у розмірі 93 210 (дев`яносто три тисячі двісті десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 помилково перераховані кошти у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) грн.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» розблокувати та повернути з карткового рахунку ОСОБА_2 на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суму у розмірі 93 210 (дев`яносто три тисячі двісті десять) грн. помилково перерахованих коштів.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» розблокувати та повернути з карткового рахунку ОСОБА_1 на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суму у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) грн. помилково перерахованих коштів.

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 20.12.2019 року з рахунку № НОМЕР_6 , відкритого у АТ КБ «Приватбанк», було перераховано: 490 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 17 від 20.12.2019 року; 49 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18 від 20.12.2019 року; 49 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19 від 20.12.2019 року; 49 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20 від 20.12.2019 року; 49 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21 від 20.12.2019 року; 49 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22 від 20.12.2019 року; 49 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 23 від 20.12.2019 року; 49 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 24 від 20.12.2019 року; 49 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 25 від 20.12.2019 року; 49 321,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26 від 20.12.2019 року.

Грошові кошти були перераховані на транзитний рахунок АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_9 для подальшого перерахування на платіжу картку з призначенням платежу: « НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_7 Оплата агентської винагороди згідно договору № 0 909 від 11 грудня 2019 року без ПДВ».

21.12.2019 року позивач звернувся до Голови Правління АТ КБ «Приватбанк» із заявою, в якій повідомив про помилкове перерахування грошових коштів та просив банк вжити заходів щодо повернення позивачу коштів.

Як стверджує позивач, АТ КБ «Приватбанк» повідомило позивачу, що ОСОБА_2 20.12.2019 року частину грошових коштів, отриманих від позивача, в розмірі 400 000,00 грн. перерахував на картковий рахунок ОСОБА_1 . За результатом розгляду заяви позивача відповідачем-1 було прийнято рішення про блокування коштів в сумі 93 210,00 грн. на картковому рахунку відповідача-2 та блокування коштів в сумі 400 000,00грн. на картковому рахунку відповідача-3.

Крім того,встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є неналежними отримувачами вказаних грошових коштів.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини вказані позивачем у позовній заяві є надуманими та спростовані рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2021 року у справі № 757/4646/20-ц.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи предмет та підстави позову, заявлені вимоги, слід дійти висновку про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 78, 81‚ 141, 258,259,263-265,268,273,352,354,355 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод у користуванні грошовими коштами - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Соколов