Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
15.02.2024 2/394/162/24
394/841/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення заяви без руху

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - Новоархангельська державна нотаріальна контора Голованівського району Кіровоградської області та Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та надання додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області із позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що зазначений позов підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Згідно зі ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна відповідати всім вимогам, встановленим ст. 175-177 ЦПК України.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК, України, в позовній заяві має бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Всупереч вищевказаної норми, в позовній заяві невірно зазначено адресу місця реєстрації чи проживання відповідача.

З огляду на ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною 2 ст. 187 ЦПК України встановлено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Так, на виконання вимог зазначеної статті, судом було здійснено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

На адресу суду надійшли відповіді, у відповідності яких, вказано, що відповідач по справі ОСОБА_3 за вказаною адресою, зазначеною в позовній заяві запитувальні данні відсутні, тобто вона не зареєстрована за адресою вказаною у позові, крім того вона не зареєстрована на території Новоархангельської селищної ради, і взагалі відсутні відомості про те, де вона проживає чи зареєстрована.

Відсутність конкретного зазначення місця проживання чи реєстрації відповідача унеможливлює належне виконання судом вимог ст.ст. 128-129 ЦПК України щодо його виклику та повідомлення про розгляд цивільної справи, а тому вказана обставина потребує уточнення.

Крім того, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; ціну позову та попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до положень ст.134 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Слід зазначити, що саме від ціни позову розраховується розмір судового збору.

Разом з тим, у позовній заяві ціна позову та попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи не зазначена.

Слід зазначити, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, про право власності на нерухоме майно - дійсною вартістю нерухомого майна.

На підтвердження ціни позову суду можуть бути подані документи, які підтверджує вартість або витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

До матеріалів справи не надано доказів, а саме дійсної вартості нерухомого майна, та, відповідно, не здійснено правильного розрахунку ціни позову при сплаті позивачем судового збору, як за вимогу майнового характеру.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таких розрахунків разом з позовною заявою суду не надано.

Положеннями п.п. 4, 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною п`ятою статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка повинна бути у вигляді саме постанови), особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При відкритті провадження суди мають перевіряти наявність постанови нотаріуса про вчинення чи відмову у вчиненні нотаріальної дії .

Аналогічна норма міститься і в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо деяких спірних питань застосування норм цивільного процесуального права від 10.07.2012 року.

Відповідно до ч. 3 гл. 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьохробочих дніввиносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Оскільки, законодавством України передбачений порядок отримання майна у в порядку спадкування за законом чи заповітом, тому у позивача існують усі умови для реалізації цього права, вважаю, що позивач повинен (зобов`язаний відповідно до ст.1297 ЦК України) письмово звернутися до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухомість (заявою про прийняття спадщини).

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутність у матеріалах позову письмового звернення позивача до нотаріуса про прийняття спадщини (заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину), позбавляє суд дійти до висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання спадкових прав позивача.

В разі незгоди з Постановою про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, вона може бути оскаржена до суду, відповідно до цивільно-процесуального законодавства.

В матеріалах справи відсутній оригінал постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії тая і будь-які дії щодо звернення позивачів до нотаріуса для надання їм відповідної постанови.

Таким чином, позивачам необхідно, на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право), надати суду оригінал постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, згідно роз`яснень, викладених в пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 Цивільного кодексу України).

При поданні позову, позивачами не зазначено місце відкриття спадщини. Згідно ст. 30 ЦПК України, позови що виникають із нерухомого майна, пред`являються з місцем знаходження майна або основної його частини. В позові місце знаходження майна, яке входить в спадкову масу, не зазначено, що в даному випадку унеможливлює визначити підсудність даної справи.

Документи, що додані до позову як докази, подані в порушення вимог ч. 2ст. 95 ЦПК України,згідноякоїписьмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, оригінали письмових доказів позивачем до позовної заяви не додавались, позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких долучені до позовної заяви.

Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу складає 2684 грн. Відповідно за подання позовної заяви майнового характеру: фізичною особою підлягає сплаті 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1073,60 грн. Натомість позивачами при зверненні до суду сплачено 992,48 грн.

В позовній заяві вимогами, які ставлять позивачі є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та надання додаткового строку для прийняття спадщини, тобто дві вимоги майнового характеру.

Постанова Верховного Суду від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 прямо вказує, що судовий збір сплачується за кожну окрему вимогу.

Відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Згідно з ч.3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну окрему вимогу характеру. Позивачами заявлено дві позовні вимоги, проте сплачена тільки одна, і та не в повному розмірі.

До того ж, навіть недостатня сума судового збору не була зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Відповідно до ч. 9 ст. 185 ЦПК України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

У статті 129Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. Відповідно до Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення правосуддя, зміцнення матеріально-технічної бази судів, включаючи створення та забезпечення функціонування ЄЄСІТ, веб-порталу судової влади, комп`ютерних локальних мереж, сучасних систем фіксування судового процесу, придбання та обслуговування комп`ютерної і копіювально-розмножувальної техніки, впровадження електронного цифрового підпису та інше. Виходячи із змісту вищезазначеного Закону окреслено цільове призначення коштів, які поступають від сплати судового збору та актуальності потреб, на які спрямовуються вказані кошти.

Отже, кожному з позивачів слід оплатити судовий збір за дві позовних вимоги в розмірі, передбаченому законодавством.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених ЦПК України.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин та враховуючи приписи п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху для виправлення недоліків шляхом виконання зазначених вище приписів закону, визначення вимог в рамках заявленого позову, та надання належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, задля ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення згідно зі ст. 263 ЦПК України, всі ці обставини є підставою для залишення заяви без руху з наданням позивачам строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 82,84, 134, 136, 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - Новоархангельська державна нотаріальна контора Голованівського району Кіровоградської області та Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та надання додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без руху.

Запропонувати позивачам в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху, усунути зазначені недоліки, зокрема:

- вказати точну, вірну адресу відповідача, - уточнити особисті дані сторін; - визначитися з колом осіб; - надати суду Постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій; - зазначити ціну позову з наданням відповідних документів про оцінку спірного нерухомого майна; - сплатити судовий збір відповідно до вимог законодавства, як за дві вимоги майнового характеру, - вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, тобто привести позовну заяву відповідно до вимог, передбачених ст.175-177 ЦПК України.

Роз`яснити, що у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. в разі невиконання зазначених вимог у вказаний строк заява буде вважатися неподаною, і буде повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: