Провадження 2/193/109/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

19 січня 2024 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Кравченко Н.О.,
при секретарі судових засідань Ратушної В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача-адвоката Швеця Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
22 серпня 2023 року до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу із позовом звернувся представник позивача-адвокат Швець Сергій Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 03 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 11, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 . Згідно ухвали судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Лиходєдова А.В. від 20 листопада 2023 року позовну заяву передано за підсудністю до Софіївського районного суду Дніпропетровської області. Відповідно ухвали судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О. від 29 грудня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи на 19 січня 2024 року. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 03 березня 2005 року між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис за №11 відповідно до Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя в них не склалося з тих причин, що в них різні типи характерів і відносини між ними постійно напружені. Все це призводить до конфліктів і непорозумінь з питань ведення спільного господарства, укладу сім`ї. Вищевикладене негативно впливає на стан здоров`я позивача та самопочуття, а також на психічний стан їхніх дітей. З цих підстав у позивача зникло почуття любові та поваги до відповідачки, тому спільне життя і збереження сім`ї стали не можливими. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство ними не ведеться, в даний час зареєстровані та проживають за різними адресами. Встановлювати час на примирення їм не потрібно, так як це їхнє обопільне рішення, виважене і узгоджене.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та позивача, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення .
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення матеріалів справи на місце проживання відповідача та направленням СМС-повістки, відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 03 березня 2005 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 11, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 03 березня 2005 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8, 9).
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.
Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи особливості позову, представник позивача не ставить клопотання про стягнення судового збору з відповідача, суд залишає такий за позивачем.
Керуючись ст.105, 110, 112 СК України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов представника позивача-адвоката Швеця Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований 03 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 11, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , - розірвати.
Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».
Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Софіївським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Повний текст рішення складений 19 січня 2024 року.

Суддя Н.О.Кравченко