ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 689/940/16-ц

Провадження № 22-ц/4820/503/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 червня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 17.05.2016. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету 551,20 грн судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 15.01.2024 ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , шляхом формування документа у системі «Електронний суд» подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 02.06.2016, посилаючись на те, що копію рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 червня 2016 року не отримувала, крім того, матеріали справи не містять доказів отримання оскаржуваного рішення позивачкою. Звертає увагу суду на те, що позивачка подавала позов в інтересах малолітнього сина. Предметом позову та апеляційної скарги є захист не інтересів позивача, а інтересів її малолітнього сина, що в силу малолітства не обізнаний з вимогами чинного законодавства і не може захистити свої права. А тому, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи із наступного.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява №24402/02)).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 294 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції) передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зі спливом річного строку особа втрачає право на апеляційне оскарження незалежно від поважності причин його пропуску, оскільки такий строк є присічним, за виключенням випадків, передбачених у частині 2 статті 358 ЦПК України.

Отже, при поданні апеляційної скарги після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, такий строк може бути поновлений лише при доведеності існування виключних обставин, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України.

Таким чином, для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є лише дві підстави, які скаржником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено не було.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 17 травня 2016 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду на 26.05.2016 о 14.30 год.

26.05.2016 суд відклав розгляд справи на 02.06.2016 о 09.30 год, про що позивачка ОСОБА_4 повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки.

02.06.2016 Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області від 02 червня 2016 року ухвалено рішення у даній справі за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З апеляційною скаргою на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 червня 2016 року скаржник звернулася 15.01.2024, тобто більше, ніж через 7 років.

Верховний Суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (Peretyaka andSheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

А тому, з огляду на те, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення і відсутні виключні випадки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 358, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 червня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І.Талалай