ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2024 року Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ :

04 січня 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, яким просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання доньки. В обґрунтування заяви зазначає, що донька проживає разом з ним та знаходиться повністю на його утриманні, мати дитини матеріальної допомоги не надає.

Згідно ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Документи, що додаються до заяви про видачу судового наказу, є письмовими доказами (ст. 95 ЦПК України). Це дозволяє визначити певні особливості процесу доказування заявником обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог:

- докази мають підтверджувати не тільки факт настання права вимоги заявника, а й розмір обов`язків боржника;

- відсутність необхідності їх публічного дослідження і аналізу;

- докази, що подаються заявником повинні бути безспірними, оскільки тільки такі докази можуть свідчити про безспірність стягнення та відсутність потреби в їх дослідженні.

Статтею 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Вимоги, викладені в заяві, мають бути безспірними. Вимога про те, щоб із заяви про видачу судового наказу і поданих документів не вбачався спір про право, означає те, що цивільне правовідношення між заявником і боржником має бути чітко визначеним, а вимога заявника - повністю аргументована.

У наказному проваджені докази мають бути достатніми, щоб не виникало потреби в судовому розгляді справи, а вимоги чітко сформульованими та відповідати наданим доказам.

Як вбачається з заяви, заявником ОСОБА_1 зазначено, що донька проживає разом з ним та знаходиться повністю на його утриманні, мати дитини ОСОБА_2 матеріальної допомоги не надає, хоча жодних доказів на підтвердження даних обставин до матеріалів заяви заявником не долучено.

Також, згідно автоматизованої системи документообігу місцевого суду «Д-3» вбачається спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Тому, відповідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Оскільки в провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває цивільні справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, результати розгляду якої безпосередньо будуть впливати на наявність або відсутність права вимоги про стягнення аліментів, вимоги по судовому наказу є передчасними, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно зі статтею 168 ЦПК України під час розгляду вимоги у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Враховуючи наведене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

Керуючись п.1 ст.165, ч.1 ст.166, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - відмовити.

Згідно ст.161 ЦПК України, особа має право звернутись до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М.Ковалевська