УХВАЛА

13 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 205/7628/23

провадження № 61-1385ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, у складі судді Костромітіної О. О., від 06 грудня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Гапонова А. В., Новікової Г. В., Никифоряка Л. П., від 23 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання неналежним виконанням обов`язків щодо охорони майна та стягнення збитків,

особа, яка подавала апеляційну скаргу, - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк») про визнання неналежним виконанням обов`язків щодо охорони майна та стягнення збитків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, а позовну заяву, подану ОСОБА_1 , повернуто.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року залишено без змін.

25 січня 2024 року через підсистему Електронний Суд ЄСІТС ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2024 року у справі № 205/7628/23.

Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що суд першої інстанції не розглянув заяву про поновлення процесуального строку. Крім того, суд першої інстанції не залучив його до участі у справі, не повідомив про надходження будь-яких заперечень від учасників справи та про дату розгляду його заяви. Крім того суди не звернули уваги, що задоволення його позову виключає задоволення позову ОСОБА_2 .

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції про відмову у залученні третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та повернення позову такої особи, не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм процесуального права при вирішенні поданої ОСОБА_1 заяви є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

ОСОБА_1 подав позов про визнання неналежним виконанням обов`язків щодо охорони майна та стягнення збитків, в якому відповідачами зазначив ОСОБА_2 і АТ «ОТП Банк» та просив суд стягнути з

АТ «ОТП Банк» збитки у розмірі 50% від повного руйнування та неможливості використовувати майно за призначенням у розмірі 942 547,56 доларів США та упущену вигоду у розмірі 230 421 410 гривень.

ОСОБА_2 у своєму позову до АТ «ОТП Банк» про визнання неналежним виконанням обов`язків щодо охорони майна та стягнення збитків просила суд стягнути зі АТ «ОТП Банк» збитки від повного руйнування та неможливості використовувати майно за призначенням у розмірі 942 547,56 доларів США та упущену вигоду у розмірі 230 421 410 гривень.

Майном, за руйнування та неможливість використання якого

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просили стягнути збитки, є база відпочинку « Волна » по АДРЕСА_1 .

Судами встановлено, що вказані ОСОБА_1 підстави та предмет позову до АТ «ОТП Банк» вже були предметом судового розгляду, за результатами якого у справі № 266/4503/19 Першотравневим районним судом Донецької області ухвалено рішення від 22 березня 2021 року, яким відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживача і стягнення збитків у зв`язку із знищенням майна - бази відпочинку « Волна » та упущеної вигоди.

Також за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 , окрім справи № 266/4503/19, були подані й інші позови до АТ «ОТП Банк» про відшкодування збитків (шкоди), які він пов`язував із неналежним утриманням та зберіганням майна - бази відпочинку «Волна» (справи № 241/1409/18, № 266/1313/15-ц).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 52 ЦПК України зазначено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

За статтею 195 ЦПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження, застосовуються положення статей 193 і 194 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить зокрема й від того, наскільки доцільним є розгляд цього позову у одному провадженні з первісним.

У постанові від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17 (провадження № 12-13гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у процесі розгляду судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. Водночас під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Участь третіх осіб у цивільній справі зумовлена тим, що судовий спір між сторонами прямо (для третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги) або опосередковано (для третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги) стосується прав та інтересів інших осіб. Тому участь у справі третіх осіб є формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язані із спірним правовідношенням, а також дозволяє суду повно та всебічно дослідити обставини справи, з`ясувати дійсні взаємовідносини учасників спору.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов, відповідно до приписів статті 52 ЦПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору сторін. Вимога, яка знаходиться поза предметом спору, чи заявлена до інших осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 квітня 2023 року у справі № 175/602/22 (провадження № 61-12429св22).

Встановивши, що ОСОБА_1 вже звертався до АТ «ОТП Банк» із вимогами про відшкодування збитків (шкоди) у зв`язку із знищенням майна - бази відпочинку « Волна », а його позов, як третьої особи, не містить ніяких вимог до ОСОБА_2 та за своїм правовим обґрунтуванням є аналогічним її позову, суди попередніх інстанцій дійшли загалом обґрунтованого висновку про те, що спільний розгляд цих позовів не є доцільним і повернули позов ОСОБА_1 .

Верховний Суд погоджується із такими висновками судів попередніх інстанцій та додатково звертає увагу, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Процесуальний інститут подання позову третьою особою не може використовуватися, як ініціювання повторного вирішення спору особою, яка раніше подавала до суду позов та отримала негативне для себе рішення.

У разі, якщо ОСОБА_1 був не згоден із рішеннями судів у справах № 266/4503/19, № 241/1409/18, № 266/1313/15-ц за ініційованими ним позовами до АТ «ОТП Банк» про відшкодування збитків (шкоди), він мав використати своє право на апеляційний перегляд справи, та, у випадках встановлених законом, на касаційне оскарження судового рішення.

З огляду на та, що позов ОСОБА_1 повернуто, саме по собі не вирішення судами клопотання про поновлення процесуального строку не свідчить про наявність підстав для скасування оскаржених судових рішень.

Оскільки касаційна є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження .

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2024 року у справі № 205/7628/23.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников