Справа № 361/5439/24
Провадження № 2-з/361/77/24
У Х В А Л А

04 червня 2024 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

установив:

03 червня 2024 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, у якій остання просить суд: накласти арешт на усе майно ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , в межах суми стягнення - еквівалентної 75000 доларам США.

Заяву про забезпечення позову представниця позивачки обґрунтовує тим, що 18.07.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 отримав у позику грошові кошти у сумі еквівалентної 70000 доларів США, та взяв на себе зобов`язання з повернення зазначеної суми.

22.03.2018 року ОСОБА_4 (первісний кредитор) відступила права вимоги за договором позики від 18.07.2016 року ОСОБА_1 (новий кредитор), останній набув статусу кредитора (позикодавця) в договорі позики від 18.07.2016 року.

23.11.2018 року до договору позики від 18.07.2016 року внесені зміни, які вже оформлювались між діючими сторонами правочину - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зміни стосувались строків повернення позики та суми позичання, строк повернення позики був визначений сторонами правочину - 23.12.2018 року, сума позичання була збільшена - еквівалента 75000 доларів США.

Дані зобов`язання були забезпечені іпотекою, іпотечний договір від 18.07.2016 року укладений між ОСОБА_3 (іпотекодавець) та ОСОБА_4 (іпотекодержатель), посвідчений приватним нотаріусом КМНО Прокудіною Л.Д. В іпотеку передавався житловий будинок та земельна ділянка, що належали ОСОБА_3

23.03.2018року за іпотечним договором від 18.07.2016 року ОСОБА_4 первісний іпотекодержатель) відступила право вимоги до ОСОБА_1 (новий іпотекодержатель).

23.11.2018року до іпотечного договору від 18.07.2016 року внесені зміни, які вже оформлювались між діючими сторонами правочину ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зміни стосувались суми забезпечення, остання склала еквівалент 75000 доларів США.

Після завершення погодженого сторонами правочину строку (23.12.2018 року), на який надавалась позика, ОСОБА_3 суму позики не повернув, щодо лонгації строків повернення та/або інших змін договірних відносин до ОСОБА_1 не звертався.

При цьому з липня 2019 року по травень 2024 року був ініційований та тривав судовій спір (справа 361/5361/19) за позовом колишньої дружини позичальника - ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участі третіх осіб ОСОБА_4 , приватного нотаріуса КМНО Прокудіної Людмили Дмитрівни, органу опіки та піклування Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, про визнання договору іпотеки недійсним з підстав порушення прав дитини, яка фактично мешкала за адресою іпотеки.

Даний спір завершився визнанням іпотечного договору від 18.07.2016 року недійсним - рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2023 року у справі 361/5361/19 набуло законної сили із прийняттям постанови Київського апеляційного суду від 15.05.2024 року.

Отже саме з травня 2024 року ОСОБА_1 став остаточно обізнаний про відсутність забезпечення зобов`язань за договором позики через недійсність іпотечного договору, встановлену в судовому порядку. Із зазначеного часу у ОСОБА_1 фактично виникла можливість звернення із вимогою про стягнення суми боргу у розмірі еквівалентному 75000 доларів США та відповідно застосування штрафних санкцій за час прострочення. Станом на зараз ОСОБА_1 готується відповідний позов до суду про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики.

Отже станом на зараз існує непогашений борг в сумі еквівалентної 75000 доларів США перед ОСОБА_1 , позичальник ОСОБА_3 фактично ухилився від виконання відповідних зобов`язань, більш того, останній робить дії, що свідчать про стійке небажання повертати відповідну суму боргу та демонструє недобросовісну поведінку стосовно існуючих зобов`язань.

Так, у листопаді 2023 року, отримавши у спадщину майно після смерті матері, ОСОБА_3 одразу подарував його родичу(брату). Тобто ОСОБА_3 , фактично замість належного виконання зобов`язань з повернення позики, зайняв позицію ухилення від виконання зобов`язань, ховаючи активи, створюючи штучну видимість власної неплатоспроможності, що ускладнить чи взагалі унеможливіть виконання рішення суду з поновлення прав позивача, за захистом яких він має намір звернутись.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши додатки до неї, матеріали справи, приходить до наступного.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

За вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ч. 3 ст. 153 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із наведеного випливає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач планує звернуться до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу еквівалентну 75000 доларів США а також штрафних санкцій за весь час прострочення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об`єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не мотивував, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , у розрізі заявлених позовних вимог, враховуючи підстави та предмет позову, наведено обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_3 майно, впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання рішення суду про ймовірне задоволення позовних вимог. При цьому, заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися із предметом та підставами позову, відтак зважаючи на те, що позовні вимоги, у межах яких подано заяву про забезпечення позову, є майновими вимогами, то обраний представницею позивачки спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає меті забезпечення позову. Втім, оскільки представницею позивачки не надано до суду достовірних відомостей про вартість належного ОСОБА_3 майна, то суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 в межах ціни позову, що складає 75000 доларів США.

Виходячи із викладеного, вивчивши матеріали справи, доводи заяви про забезпечення позову, додані до неї докази, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами спору, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову- задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , в межах ціни позову еквівалентної 75000 доларам США.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно із вимогами частини четвертої статті 152 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Суддя Писанець Н.В.