ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

розглянувши у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником - адвокатом Карпенко Михайлом Олеговичем,

на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 07 липня 2021 року, постановлену суддею Довготько Т.М.,

за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Московського районного суду м.Харкова від 18 березня 2015 року

у праві за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про витребування майна,

в с т а н о в и в:

02.07.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Московського районного суду м.Харкова від 18.03.2015 у справі №643/15408/14-ц.

В обґрунтування вимог заяви зазначає, що рішенням суду від 18.03.2015 у справі №643/15408/14-ц, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

При постановленні такого рішення суд виходив із того, що договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнано недійсним; тоді як ОСОБА_2 є власником спірної квартири на підставі заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 20.02.2014 у справі №643/11108/13-ц.

Проте таке судове рішення скасовано ухвалою суду від 26.06.2017, а рішенням від 29.03.2019 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності у порядку спадкування. Постановою Верховного Суду від 13.05.2021 рішення від 29.03.2019 у справі №643/11108/13-ц змінено мотиви відмови у позові.

За змістом п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України наведене вважає підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення від 18.03.2015 у справі №643/15408/14-ц, та просить поновити строк для подання цієї заяви, як пропущений з поважних причин, зумовлених несвоєчасним отриманням постанови Верховного Суду лише 02.06.2021.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 07.07.2021 узадоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами - відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Московського районного суду м.Харкова від 18.03.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про витребування майна - залишено без розгляду на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України.

Не погодившись із указаною ухвалою заявник, в інтересах якого діє представник - адвокат Карпенко М.О., оскаржила її в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначає, що постанова Верховного Суду у справі №643/11108/13-ц, якою змінено судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду прийнята 13.05.2021, направлена заявнику листом суду від 26.05.2021 та фактично отримана 26.06.2021. Отже строк на звернення в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення пропущений заявником з поважних причин та підлягає поновленню, оскільки відповідна заява подана нею у 30-ти денний строк від дня отримання постанови Верховного Суду у справі №643/11108/13-ц.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.10.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником - адвокатом Карпенко М.О., на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 07.07.2021.

04.11.2021 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, як законну та обґрунтовану.

Зазначає, що за правилами п.3 ч.1 ст.424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної п.2 ч.2 ст.423 цього Кодексу - протягом 30-ти днів із дня набрання законної сили постановою Верховного Суду, яка набирає законної сили з моменту її прийняття, а не упродовж 30-ти днів від дня отримання такої постанови.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.11.2021 у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27.01.2023 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду із повідомленням учасників справи.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що постанова Верховного Суду від 13.05.2021 у справі №643/11108/13-ц, якою змінено судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду, набрало законної сили з монету її прийняття./а.с.106-110 т.2/ Копія постанови Верховного Суду від 13.05.2021 у справі №643/11108/13-ц отримана заявником 02.06.2021, що підтверджується трекінгом відправлення Укрпошта №091./а.с.112 т.2/

Залишаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду, районний суд виходив із того, що така заява подана особою поза межами строку, визначеного п.3 ч.1 ст.424 ЦПК України, що обраховується від дати набрання законної сили постановою Верховного Суду від 13.05.2021 (справа №643/11108/13-ц) та який сплив 15.06.2021. Натомість заява ОСОБА_1 подана 02.07.2021, а обставини, якими особа обґрунтовує заявник клопотання про поновлення пропущеного строку не містить обґрунтувань із посиланням на об`єктивні перешкоди для своєчасної реалізації права на звернення до суду, які мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що заявнику відмовлено у поновленні строку на подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відповідна заява підлягає залишенню без розгляду в порядку ч.2 ст.126 ЦПК України.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Серед основних засад судочинства в Україні, крім іншого, є обов`язковість судового рішення (п.9 ч.1 ст.129 Конституції України).

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За правилами частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно частини другої наведеної норми підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, серед іншого, є:скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (пункт 3 частини другої).

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, має бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду (п.3 ч.1 ст.424 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, ч.3 п.6 ст.426 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинна відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. До заяви додається, зокрема у разі пропуску строку на подання заяви, - клопотання про його поновлення.

Згідно із ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, відповідно до прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) потрібно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних підстав, які враховуються для поновлення пропущеного процесуального строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`активно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суди мають враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку повинна здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і незалежних від волі та поведінки особи причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного проміжку часу без поважних причин, таке рішення порушує принцип правової визначеності.

Наслідки пропущення процесуальних строків передбачені статтею 126 ЦПК України. Так, відповідно до частин першої, другої наведеної норми право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У цій справі підстави звернення в суд із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зумовлені п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України, а строк на звернення в суд із такою заявою обраховується у 30-ти денний строк від дати набрання законної сили постановою Верховного Суду у справі №643/11108/13-ц, якою за правилами ч.1 ст.419 ЦПК України є дата її прийняття, а саме, 13.05.2021, відтак, строк на подачу заяви сплив 14.06.2021.

Поважність причин пропуску строку на звернення в суд із цією заявою зумовлена несвоєчасним отриманням постанови Верховного Суду, що є об`єктивною та такою, що не залежить від волі та поведінки заявниці причин, оскільки вчасне направлення копії судових рішень учасникам справи є процесуальним обов`язком суду. Тоді як день оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень не прирівняно до дня вручення судового рішення, а можливість дізнатися про постановлення судом касаційної інстанції постанови є Єдиного державного реєстру судових рішень є лише правом заявника.

Так, матеріалами справи підтверджено, що постанова Верховного Суду у справі №643/11108/13-ц, якою зумовлено звернення в суд із цією заявою, датована 13.05.2021, направлена засобами поштового зв`язку та фактично отримана заявницею 02.06.2021. Обрахування судом строку на звернення в суд із заявою за нововиявленими обставинами із 13.05.2021 обмежує процесуальні права заявниці, з незалежних від неї причин, оскільки фактично зменшує строк із 30-ти до 12 днів на підготовку процесуальних документів.

Суд першої інстанції викладене залишив поза увагою та дійшов помилкового висновку про залишення заяви без розгляду згідно ч.2 ст.126 ЦПК України.

За змістом п.2 ч.2 ст.424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої та частиною третьою статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Згідно частини третьої наведеної норми строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Із огляду на викладене, установивши поважність причин пропуску заявником процесуального строку, визначеного п.3 ч.1 ст.424 ЦПК України, та, враховуючи, що заява про перегляд судового рішення подана до суду не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, порушення якого виключало б можливість його поновлення, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником - адвокатом Карпенко Михайлом Олеговичем, - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 07 липня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.02.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця