провадження № 2/632/298/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

15 лютого 2024 рокум. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Кочнєв О.В., вирішуючи в приміщенні суду питання прийняття до розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 за себе та як законний представник своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 до держави Російська Федерація в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої військовою агресією Російської Федерації проти України,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2023 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва за місцем розташування посольства відповідача в Україні з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, завдану військовою агресією проти України по 2500000,00 грн. окремо на позивача та окремо на його дитину, яку він представляє як законний представник, пояснюючи це тим, що після агресії проти України він разом з родиною був змушений змінити місце проживання, втратив свій бізнес, який знаходився, у тому числі на окупованих у 2022 році територіях Харківської області, погіршилося його та його дитини моральне самопочуття та здоров`я, вказаними діями позбавлено його права на користування своїм житлом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року у зв`язку з тим, що посольство Російської Федерації у м. Києві припинило не тільки свою діяльність в Україні, а й було позбавлено майна в особі посольства у Києві, справу у порядку п.1 ч.1 ст.31 у взаємозв`язку із ч.17 ст.28 ЦПК України було направлено за підсудністю за місцем реєстрації позивача у Лозівський міськрайонний суд Харківської області. Вказану ухвалу позивач не оскаржував та погодився з доводами даного суду.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2023 року справу було передано до Первомайського міськрайонного суду Харківської області через те, що позивач зареєстрований на території обслуговування Первомайського міськрайонного суду Харківської області, а Солом`янський районний суд м. Києва припустився помилки при визначенні суду, до якого передається відповідна справа.

Враховуючи зазначені у вказаних ухвалах вимоги суддя на підставі ч.2 ст.32 ЦПК України перш за все вважає за необхідне прийняти справу до свого провадження.

По-друге, суддя у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України з урахуванням вимог постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2022 року у справі №308/9708/19, провадження №61-18782св21, де встановлено, що у даній категорії справ іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом, встановлює, що справа за загальним правилом може бути розглянута місцевим загальним судом на підставі заявлених вимог.

По-третє, суддя визначає, що належним відповідачем в даній справі, враховуючи відсутність дій по відношенню до відповідача будь-яких міжнародних договорів та відсутності на території України його посольства та інших органів, до яких можна було б подати відповідні документи, зокрема поштою, буде Російська Федерація (Сенатський дворець, корпус 1, м. Москва, Російська Федерація, 103132) в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул. Житна, буд. 14, м. Москва, Російська Федерація, 119991), що є належним визначенням як відповідача в даній справі для цивільних справ, так і з`ясування адреси, за якою відповідач дійсно знаходиться. Питання виклику та повідомлення відповідача про дану справу судом буде прийматися після виконання позивачем нижчезазначених вимог даної ухвали).

Суддею підтверджено шляхом доступу до Єдиного державного демографічного реєстру реєстрацію позивача та його малолітньої дитини на території Біляївської сільської територіальної громади Лозівського району Харківської області, що відповідає вимогам ч.18 ст.28 ЦПК України.

В той же час підстав для прийняття позовної заяви суддя не вбачає через порушення позивачем при зверненні до суду вимог статей 175 та 177 ЦПК України.

Так, ще при зверненні до Солом`янського районного суду м. Києва на підставі акту канцелярії вказаного суду від 31.07.2023 року встановлено, що до позовної заяви не долучена її копія, що є обов`язковою умовою для більшості цивільних позовів на підставі ч.1 ст.177 ЦПК України. Дана категорія справ не входить у визначені ч.2 ст.177 ЦПК України категорії справ, де копія позовної заяви з додатками до суду позивачем не подається.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи)захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів-зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач у порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначив та не долучив жодних доказів, що підтверджують обставини, викладені ним у позовній заяві, а саме спричинення моральної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та виникненням шкоди, зокрема, залишення м. Харкова, втрату наявного будівельного бізнесу, неможливість повернення до м. Харкова, проживання у м. Вінниці, залишення родиною позивача меж України у 2022-2023 роках, залишення позивачем саме окупованої території України, порушене цивільне право позивача, а саме: чи позбавлено можливості позивача користуватися належним майном та вилучати корисні властивості належного майна для задоволення власних потреб, та рухомим майном, що знаходиться в ній.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Суддя зазначає, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

До позовної заяви ОСОБА_1 такого доказу долучено не було.

Натомість, у позовній заяві позивач, посилаючись на п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що звільнений від сплати судового збору.

Згідно пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

У рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2013 від 28 листопада 2013 року, яке є остаточним та обов`язковим до виконання на території України, зазначено, що перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання позову, визначено у статті 5 Закону України «Про судовий збір» і цей перелік є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує завдану моральну шкоду самим фактом повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, крім того, зазначає про те, що він покинув територію спочатку місця фактичного проживання, а згодом і своєї реєстрації.

Однак, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року №1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» ані територія Харківської міської територіальної громади Харківського району, ані територія Лозівського району Харківської області не були окупованими територіями, а належать до території можливих бойових дій.

З огляду на вищевикладене, посилання, що позивач змінив місце перебування через власну волю та воно не було пов`язано з вимушеним переселенням з тимчасово окупованих територій України, загибеллю, пораненням, перебуванням в полоні, незаконним позбавленням волі або викраденням, чи порушенням її права власності на рухоме та/або нерухоме майно, вказують на той факт, що відсутні підстави вважати позивача таким, що в силу вимог закону звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою передбачена сплата судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позовна заява подана у 2023 року станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Позивач просить стягнути з російської федерації моральну шкоду в розмірі 2500000,00 а отже до сплати позивачем підлягає судовий збір у розмірі 13 420,00 гривень. Як максимальний рівень судового збору у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних громадян станом на 01.01.2023 року.

При цьому слід зауважити, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Позивач повинен сплатити судовий збір за заявлену ним вимогу на реквізити Первомайського міськрайонного суду Харківської області: отримувач коштів ГУК у Харківській області, міська територіальна громада м. Первомайський, 22030101; код отримувача (за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача казначейство України; код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020647; код класифікації доходів 22030101; призначення платежу - *101, код позивача, Сплата судового збору за позовом ОСОБА_1 до Первомайського міськрайонного суду Харківської області, та подати докази сплати судового збору у визначеному розмірі до суду.

Щодо судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди на дитину, то в цій частині суддя вважає, що таке звільнення повинно відбутися, однак не за вказаною позивачем підставою (п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»), а з підстави захисту прав малолітніх, що передбачено п.14 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір, оскільки позивач є законним представником вказаною дитини. При цьому окремо розглядати вказані вимоги немає правових підстав, оскільки вони пов`язані самим позивачем та грунтуються на його позиції без подання відповідних доказів на їх обгрунтування та копії позовної заяви до суду.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, в ухвалі про залишення заяви без руху зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Враховуючи повідомлення позивача про доставлення усіх документів на його адресу засобами застосунку «Дія» або шляхом направлення на адресу, вказаної ним електронної пошти, його про вказану ухвалу слід повідомити через зазначену електронну пошту та через мобільний застосунок «Дія» без направлення йому поштою вказаної ухвали.

На підставі викладеного та керуючись п.4та п.5 ч.3 ст.175, ч.1, ч.4 та ч.5 ст.177, ч.1 ст.260, ч.2 ст. 261, ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду цивільну справу ОСОБА_1 за себе та як законний представник своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 до держави Російська Федерація в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої військовою агресією Російської Федерації проти України, визначивши належним відповідачем у даній справі державу Російська Федерація (Сенатський дворець, корпус 1, м. Москва, Російська Федерація, 103132) в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул. Житна, буд. 14, м. Москва, Російська Федерація, 119991).

Позовну заяву ОСОБА_1 за себе та як законний представник своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 до держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої військовою агресією Російської Федерації проти України, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на протязі десяти днів з дня отримання даної ухвали суду через електронну пошту, вказану у позовній заяві та мобільний застосунок «Дія».

У разі усунення недоліків заяви в зазначений строк позовна вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя -