Справа № 405/1347/23
УХВАЛА

15.02.2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.

з участю секретаря Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Кулібаба Михайло Іванович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ноксен» про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ноксен» про стягнення коштів, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 852 689 грн., з яких 93 801,57 грн. 3 % річних та 758 887,43 грн. інфляційних витрат, а також судовий збір в сумі 8 526,89 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 30 000 грн.

Ухвалою суду від 03.03.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

23.05.2023 року представником відповідача подано відзив на позов.

Ухвалою суду від 23.05.2023 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті.

13.02.2024 року відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки інфляційні витрати є складовою частиною основного боргу, а від так дана справа повинна слухатися в порядку господарського судочинства.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ноксен» про стягнення коштів, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 852 689 грн., з яких 93 801,57 грн. 3 % річних та 758 887,43 грн. інфляційних витрат, а також судовий збір в сумі 8 526,89 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 30 000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2022 року у справі № 912/2438/20 задоволено позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ТОВ «Ноксен» (далі - відповідач) про стягнення вартості частини майна пропорційно частці учасника у статутному капіталі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ноксен» на користь ОСОБА_1 вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Ноксен» пропорційно його частці у статутному капіталі товариства в сумі 2 018 128,00 грн., інфляційні втрати в сумі 405 643,73 грн., три відсотки річних в сумі 186 607,73 грн., 120 127,00 грн. витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи, а також 39 155,69 грн. судового збору. Загальний розмір стягнутої суми становить 2769662,15 грн. Рішення господарського суду оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку та станом на 15.06.2022 року набрало законної сили.

04.07.2022 року Господарським судом Кіровоградської області видано наказ про примусове виконання рішення.

Господарським судом встановлено, що в відповідача ще 11.11.2018 року перед позивачем виникло грошове зобов`язання в сумі 2 018 128,00 грн. Господарський суд у відповідності до ст. 625 ЦК України нарахував інфляційні втрати та 3 % річних на дату винесення рішення, тобто на 13.01.2022 року.

13.01.2022 року сума грошового зобов`язання відповідача перед позивачем збільшилась на суму інфляційних втрат в сумі 405 643,73 грн., трьох відсотків річних в сумі 186 607,73 грн., 120 127,00 грн. витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи, а також 39 155,69 грн. судового збору. Збільшення відбулось на загальну суму 751 534,15 грн.

Основний спір, щодо стягнення вартості частини майна між сторонами розглядався в порядку господарського судочинства справа № 912/2438/20.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-1 бцс 18)).

Передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати та 3 % річних від простроченої суми входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі № 6-352цс16, від 22.03.2017 року у справі № 6-231 Іцсіб, від 30.03.2016 року у справі № 6-2168цс15, а також Великої Палати Верховного Суду від 19.062019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 07.07.2020 року у справі № 296/10217/15-ц).

Інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги, що кореспондується постановою Великої Палати Верховного суду від 04.07.2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.02.2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20) зробила висновок, про те, що, ураховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.

Інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання, які стягуються відповідно до рішення Господарського суду Кіровоградської області справа № 912/2438/20 (наказ про примусове виконання рішення від 04.07.2022 року). Відповідно до викладеного інфляційні витрати є складовою частиною основного боргу, а від так дана справа повинна слухатись в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 ст.255 ЦПКУкраїни передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та необхідністю у зв`язку з цим, повернення позивачу сплаченого ним при пред`явленні позову до суду судового збору в розмірі 8 526,89 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 49, п. 2 ч. 1 ст. 255, ст. 256, ст. 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Кулібаба Михайло Іванович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ноксен» про стягнення коштів закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 8 526,89 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко