Справа № 716/1720/24
У х в а л а

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

"09" серпня 2024 р. місто Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Вайновська О.Є., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Поляк Марія Володимирівна, до Кострижівської селищної громади Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій він просить встановити факт, що він є сином ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з наявними розбіжностями у зазначенні прізвища батька та сина, що необхідно для прийняття спадщини, а також визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропуском його з поважних причин.

Ознайомившись з позовною заявою, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, відповідно до ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір справлення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі Закон).

Відповідно до ст.4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз.2 ч.3 ст.6 Закону).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року №3460-I, встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, при зверненні до суду з вищевказаним позовом, в якому ОСОБА_1 поєднані дві вимоги немайнового характеру, до позовної зави мало бути додано документ що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн (3028*04=1211,20) за кожну вимогу немайнового характеру, або на загальну суму 2422,40 грн, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилаючись на те, що є учасником бойових дій, просив звільнити його від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону.

Розглядаючи клопотання позивача, виходжу з наступного.

Дійсно, статтею 5 Закону передбачено пільги щодо сплати судового збору.

Пунктом 13 ч.1 ст.5 Закону визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

До позовної заяви ОСОБА_1 додано документ, що підтверджує наявність у у нього пільг встановлених для учасників бойових дій.

Водночас, визначені у п.13 ч.1 ст.5 Закону підстави для звільнення учасників бойових дій від сплати судового збору не є абсолютними, а стосуються лише позовів, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі №545/1149/17, норма п.13 ч.1 ст.5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.12, 13 ч.1 ст.5 Закону України №3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12, 22 Закону України №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

А тому, обставини, на які посилається позивач, як підставу про звільнення від сплати судового збору, не може бути прийнято до уваги, оскільки дійсний позов не відноситься до спорів, що порушують права учасника бойових дій, його соціальних прав, як учасника бойових дій, а позов пред`явлений до суду в порядку ЦК України і спрямований на набуття права на спадкування.

З урахуванням вище викладеного, вважаю, що даний спір не стосується захисту права позивача, як учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), а тому підстав для звільнення його від сплати судового збору не вбачаю.

За таких обставин в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати строк для додавання до позовної заяви квитанції про сплату судового збору в загальній сумі 2422,40 грн, в іншому випадку вона буде вважатись неподаною і повернута.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185, ЦПК України, ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Поляк Марія Володимирівна, до Кострижівської селищної громади Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви, надіславши на його адресу копію ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Є. Вайновська