ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/100/21 Номер провадження 22-з/814/52/24 Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

05 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Одринської Т.В.

Суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Полякової Вікторії Вікторівни про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон Харків», Департаменту реєстрації Харківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішення про зняття з реєстрації проживання та вселення,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах дитини ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом та з урахуванням уточнених вимог просила визнати незаконним та скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання департаменту реєстрації харківської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; поновити право користування житловим приміщенням шляхом її вселення та її малолітнього сина ОСОБА_2 в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 травня 2021 року позов ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах дитини ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 05 січня 2021 року про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та малолітньої дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вселено ОСОБА_1 та малолітню дитину ОСОБА_2 у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ТОВ «Легіон Харків» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1816 грн.

Стягнуто з ТОВ «Легіон Харків» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 24000 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив Департамент реєстрації Харківської міської ради, просив рішення місцевого суду скасувати з підстав порушення норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Також не погодившись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржено ТОВ «Легіон Харків» просило рішення місцевого суду скасувати з підстав порушення норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року апеляційну скаргу Ігнатьєвої Кристини Володимирівни - представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Лаленкова Сергія Михайловича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон Харків» задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 травня 2021 року в частині судових витрат та витрат на правову допомогу скасовано.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Стягнуто з Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон Харків» на користь ОСОБА_1 судовий збір по 908 грн. з кожного.

Стягнуто з Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон Харків» витрати на правову допомогу по 12000 грн. з кожного.

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 травня 2021 року залишено без змін.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 липня 2023 року

Виправлено описку допущену в постанові Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року.

Шостий абзац резолютивної частини постанови Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року викладено в наступній редакції: «Стягнути з Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон Харків» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу по 12000 грн. з кожного».

Представник ОСОБА_1 - адвокат Полякова Вікторія Вікторівна подала до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Витрати на професійну правничу допомогу відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133, частини другої статті 137 ЦПК України належать до судових витрат та підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини третя, четверта статті 137 УПК України).

З правилами частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань, до якої відповідно до статті 183 ЦПК України пред`являються вимоги щодо її форми та змісту.

Так, згідно пункту 6 частини першої статті 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вимога щодо підтвердження надсилання (надання) копій відповідних доказів іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними, міститься і у статті 83 ЦПК України. Недотримання таких вимог відповідно до частини дев`ятої має правовим наслідком те, що суд не бере такі докази до уваги.

У постанові Верховного Суду у цій справі зазначено, що порівняльний аналіз правил частини дев`ятої статті 83 ЦПК України та частини четвертої статті 183 ЦПК України дає підстави для висновку, що правило частини дев`ятої статті 83 ЦПК України застосовується у разі подання до суду безпосередньо доказів, а правило частини четвертої статті 183 ЦПК України - у разі подання до суду заяв, клопотання чи заперечення, у тому числі і з доданими до них додатками на підтвердження вимог цих заяв, клопотань, заперечень.

По справі встановлено, що до заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу представник ОСОБА_1 - адвокат Полякова Вікторія Вікторівна надала докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а саме: копію квитанції б/н від 20.06.2021 року, копію додаткової угоди від 30.06.2021 року та повноваження адвоката та копії вказаної заяви із зазначеними доказами для інших учасників справи.

Проте, до заяви не було додано доказів направлення вказаних документів іншим учасникам справи, що позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу та є підставою для залишення відповідної заяви без розгляду згідно частини четвертої статті 183 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання підтримується й Верховним Судом.

Так, у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) Верховний Суд зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме не направлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

12 квітня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 626/133/21 дійшов висновку, що докази понесення витрат на правничу допомогу є складовими заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та до заяви підлягали застосуванню правила статті 183 ЦПК України та відповідні процесуальні наслідки у разі недотримання вимог процесуального закону щодо форми та порядку подання такої заяви.

Така практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали докази надіслання (ненадання) іншим учасникам заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року у справі № 906/977/19, від 01 вересня 2022 року у справі № 759/13013/14-ц (провадження № 61-14029 св 21), від 16 січня 2023 року у справі № 640/23065/14 (провадження № 61-1456 ск 21), від 02 лютого 2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22), від 27 березня 2023 року у справі № 756/820/20 (провадження № 61-8952 св 22) на стадії касаційного розгляду справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про повернення без розгляду представнику позивача ОСОБА_1 - адвокат Полякова Вікторія Вікторівна її заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 183, 270, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Полякової Вікторії Вікторівни про ухвалення додаткового рішення повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук