Справа № 137/1389/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
30.11.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 09.11.2017 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначає, що їхній спільний із відповідачем син знаходиться на її утриманні, а відповідач ОСОБА_2 відмовився надавати необхідну матеріальну допомогу на утримання сина, тому позивач змушена звернутися до суду із даним позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача на утримання сина починаючи стягнення з дня звернення до суду і до його повноліття.
Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги 1 000,00 грн.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася подавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у її відсутність; позов підтримала; проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 24).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України був повідомлений належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 27), а також судовими повідомленнями за останнім відомим місцем реєстрації (а.с. 21-22), повідомленнями у додаток «Viber» (а.с. 20, 23, 26 зв.).
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши заяву позивача та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, свідоцтвом про шлюб (а.с. 3) зазначається, що сторони уклали шлюб 09.11.2017. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 4) сторони зазначені батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до довідки Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 842 від 23.11.2023 (а.с. 5) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає разом з матір`ю по АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні
Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.
Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини є підставою для задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, дружини, непрацездатних батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачкою надано договір-квитанцію за № 149 від 24.11.2023 згідно якого позивачка сплатила адвокату ОСОБА_4 гонорар в сумі 1000,00 грн. за надання правової допомоги з оформлення позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. 6).
Таким чином понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. підтверджено належними доказами.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами
Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 7, 84, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 13, 19, 76-82, 137, 141, 247, 258-260, 280-282 ЦПК України, п. 15, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, суд,
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з 30.11.2023.
Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1000,00 грн. (одну тисячу гривень) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави Україна судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя : Гопкін П. В.