ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1481/24
провадження № 2-з/753/37/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мицик Ю.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича, про забезпечення позову у справі № 753/1481/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Сенс Банк", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лисенко Андрій Олександрович у січні 2024 року звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Сенс Банк", в якому просить визнати незаконним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43982899 від 12.11.2018 року, щодо реєстрації за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк", , права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . та скасувати вказане рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Документ сформовано в системі "Електронний суд".

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивачки зазначає, що 26.12.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Укрсоцбанк" було укладено кредитний договір № 39.29-50/1088к, згідно якого позивач отримала кредитні кошти у розмірі 125 000, 00 доларів США зі сплатою 11,75 % річних, дата остаточного повернення кредиту - 2512.2032. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором укладено договір іпотеки № 39.29-50/618і від 26.12.2007 року. Предметом іпотеки визначено двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності.

07.11.2018 року здійснено позасудове звернення стягнення на майно згідно ст. 37 Закону України "Про іпотеку" та зареєстровано право власності на Предмет іпотеки за АТ "Укрсоцбанк". 10 вересня 2019 Загальними зборами акціонерів АТ "Укрсоцбанк" та єдиним акціонером АТ "Укрсоцбанк" затверджено рішення про реорганізацію АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк". Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ "Укрсоцбанк" від 15.10.2019, затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк" які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ "Альфа-Банк" з дати визначеної у передавальному акті, а саме - з 15.10.2019. АТ "Альфа-Банк" прийнято рішення про заміну свого найменування з АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк", у зв`язку із чим 30.11.2022 проведено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу. З огляду вказані обставини справи, позивач вважає, що реєстрація права власності на предмет іпотеки за відповідачем було здійснено з порушеннями.

Ухвалою від 30.01.2024 суд відкрив провадження та призначив розгляд справи в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 28.02.2024 о 12 год. 30 хв.

14.02.2024 представник позивачки адвокат Лисенко Андрій Олександрович звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам) на вчинення реєстраційних дій щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; накласти арешт на зазначену квартиру; заборонити Акціонерному товариству "Сенс Банк" та всім фізичним та юридичним особам, які будь-яким чином пов`язані з Акціонерним товариством "Сенс Банк" здійснювати дії щодо вселення будь-яких осіб в квартиру АДРЕСА_2 ; зобов`язати Акціонерне товариство "Сенс Банк" та всіх фізичних та юридичних осіб, які будь-яким чином пов`язані з Акціонерним товариством "Сенс Банк" не чинити перешкоди у користуванні вказаною квартирою ОСОБА_1 , та членам її сім`ї, які проживають разом з нею, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до розгляду справи по суті.

Документ сформовано в системі "Електронний суд".

Мотивуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, представник позивачки зазначає, що між сторонами існує спір щодо законності набуття відповідачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000). Реєстрація права власності на предмет іпотеки за відповідачем було здійснено з порушеннями, в період дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" без згоди на це ОСОБА_1 ; в договорі іпотеки, який став підставою для реєстрації права власності, відсутнє іпотечне застереження, а окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя не укладався; вимога відповідача щодо усунення порушень не направлялася до позивача; оцінка предмета іпотеки не була погоджена з позивачем; відповідач не може бути кредитором за валютним зобов`язанням, оскільки в останнього відсутня ліцензія на здійснення валютних операцій. Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Тобто в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для ефективного захисту прав або інтересів позивача. При цьому відповідно до вимог частини 3 статі 12, частини 1 статті 81 ЦПК України обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як встановлено судом, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.01.2024 право власності на квартиру зареєстроване за АТ "Укрсоцбанк" на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу міста Києва Сазонової Олени Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.11.2018.

Суд вважає, що через ризик подальшого відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову та може призвести до того, що позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Те, що особа ще не вчинила дії, які могли би підтвердити намір відчужити це майно, не спростовує того, що у відповідача як одноосібного власника наявна можливість вільно розпорядитись спірним нерухомим майно, якщо не вжити заходи забезпечення позову. Зокрема, таких висновків дійшла велика Палата Верховного Суду, ухвалюючи постанову від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17.

Суд вважає ймовірність цього ризику досить високою з огляду на те, що відповідач, як власник майна, є банківською установою, предметом діяльності якої є надання банківських та інших фінансових послуг, а отже набуття нерухомого майна у власність здійснювалася не для особистого використання.

Враховуючи, що позивачем пред`явлено позов про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, яке стало підставою набуття відповідачем майна, а тому ймовірне рішення про задоволення позову може мати наслідком зміну власника такого майна, суд дійшов висновку, що заявником доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у справі у разі відчуження відповідачем спірного майна, ускладнення захисту прав та інтересів заявника без вжиття таких заходів, та про обґрунтованість доводів заявника про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд враховує наявність зв`язку між арештом квартири та позовними вимогами, які пред`явлені позивачем, а також співмірність таких заходів, зокрема те, що арешт квартири, щодо якої між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності та не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, яке носить тимчасовий характер.

Суд при цьому також враховує, що Верховним Судом у справах щодо застосування заходів забезпечення позову у справах, пов`язаних із оскарженням особами реєстраційних дій по реєстрації за кредитором прав власності на нерухоме майно, зокрема від 11 жовтня 2019 року у справі № 607/13866/19, від 21 жовтня 2019 року у справі № 202/2666/19, від 14 листопада 2019 року у справі № 367/5303/19, від 14 листопада 2019 року у справі № 201/4783/19, від 21 листопада 2019 року у справі № 752/10724/19, від 21 листопада 2019 року у справі №756/16198/18, від 05 грудня 2019 року у справі № 199/3924/19, сформовано висновок про правильність вжиття таких заходів з огляду на те, що їх невжиття може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких вони звернулися.

Що стосується вимог заяви про заборону Акціонерному товариству "Сенс Банк" та всім фізичним та юридичним особам, які будь яким чином пов`язані з ним здійснювати дії щодо вселення будь-яких осіб в квартиру АДРЕСА_2 та заборони чинити перешкоди у користуванні вказаною квартирою ОСОБА_1 , та членам її сім`ї, які проживають разом з нею, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до розгляду справи по суті, то суд ураховує, що такі способи забезпечення позову суттєво обмежують правомочності власника і між ними та заявленими позовними вимогами відсутній прямий зв`язок, тобто не відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими у цій справі вимогами.

Беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, оцінивши відповідно до вимог статті 89 ЦПК України обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вказаних вище критеріїв, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000.

Також, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відсутність на цій стадії розгляду справи підстав для застосування зустрічного забезпечення позову, з огляду на відсутність відомостей щодо можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Керуючись статтями 2, 149, 152, 153, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича, про забезпечення позову у справі № 753/1481/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Сенс Банк", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000 до набрання судовим рішенням у справі № 753/1481/24 законної сили.

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 код РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Боржник: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Копію ухвали направити для виконання до Дарницького відділу державної виконавчої служби України у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) адреса: вул. Костянтина Заслонова, буд. 16 м. Київ, 02099.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Суддя: Ю.С. Мицик