Провадження № 2/344/573/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_3 до Івано-Франківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Родинність стосунків підтверджується свідоцтвом про народження, де зазначено батьком ОСОБА_4 та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб внаслідок яких було змінено дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та при реєстрації другого шлюбу « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». На випадок своєї смерті батько залишив заповіт посвідчений 22 березня 2019 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевською С.П., зареєстрований в реєстрі за №433, згідно якого все своє майно, що належатиме йому на день його смерті заповів ОСОБА_3 . 15 червня 2021року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевською С.П. заведено спадкову справу №18/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємцем якого згідно заповіту є його дочка ОСОБА_3 . Отже позивач вчинила передбачені законом дії з прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , а саме 1/3 частка, що належала батькові на підставі свідоцтва про право власності, виданого 06 травня 2005 року Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська та 1/3 частки цієї ж квартири, яку батько успадкував після смерті його сина, брата позивача ОСОБА_8 . На дане майно приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевською С.П. на користь позивача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20 квітня 2023року, зареєстроване в реєстрі за №485 та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав. Крім зазначених 2/3 часток в квартирі АДРЕСА_1 батько також успадкував 1/3 частку в даній квартирі після смерті бабусі позивача ОСОБА_9 , однак не оформив своїх спадкових прав за життя, що унеможливлює на даний час успадкувати дану частку в нотаріальному порядку. 19 липня 2023року приватний нотаріус Девляшевська С.П. надала позивачу постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартирі суть якої полягає в тому, що 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказану частку квартири ОСОБА_4 успадкував відповідно до статті 1264 ЦК України, як спадкоємець четвертої черги. Він успадкував спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, до дня смерті ОСОБА_9 постійно спільно проживав та був зареєстрований разом з нею, був пов`язаний спільним побутом та вів спільне господарство, надавав ОСОБА_9 матеріальну допомогу та підтримку. ОСОБА_9 була матір`ю його дружини - ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні адвокат позивача надала перед судом пояснення про те, що інших спадкоємців немає; нотаріус видала постанову тільки по 1/3 частки в праві на квартиру, а інші 2/3 оформила спадщину; спадкодавець не оформив прав на 1/3 частки, що успадкував за своєю тещею; спадкодавець жив однією сім?єю зі своєю тещею, мали спільне господарство, доглядав за нею, забезпечував матеріально; ОСОБА_11 заповіту не склала та її частку успадкував ОСОБА_4 на підставі спільного проживання однією сім`єю протягом часу, що перевищував 5 років до відкриття спадщини; надалі ОСОБА_4 склав заповіт на позивача; в довідці про приватизацію вказано, що квартиру приватизовано на ОСОБА_12 і членів його сім`ї, одним з яких вказано і ОСОБА_13 .

Представник заінтересованої особи подала заяву про розгляд справи без участі Івано-Франківської міської ради. При винесенні рішення покладались на розсуд суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав перед судом показання про те, що є сусідом із часу заселення будинку, знав спадкодавця та його тещу, які спільно проживали і вели спільний побут; відвідував їх в дитячі роки по два, три рази на день, а надалі рідше; ОСОБА_11 мала біля 90 років і потребувала допомоги та піклування, яке ОСОБА_4 і забезпечував, дбав за неї, вона не ходила далі сходової площадки, просила допомоги, коли не було

ОСОБА_12 судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надав перед судом показання про те, що є сусідом, ОСОБА_4 і ОСОБА_11 жили разом, часто їх відвідував через спільні інтереси з ОСОБА_16 ; ОСОБА_4 і ОСОБА_11 жили сім?єю, прибрано там було і жили без скандалів; звичайні сімейні відносини у них були.

В позові вказано, що факт проживання «…мого батька ОСОБА_4 однією сім`єю з моєю бабцею, матір`ю його дружини, в квартирі АДРЕСА_1 доводиться наступним: вони були зареєстровані в даній квартирі з 14.08.1981 року, що підтверджується довідкою №737 від 20.07.2023 року виданою ЦНАП м. Івано-Франківська, довідкою №02-02/1717 про склад сім`ї, записами в будинковій книзі про зареєстрованих осіб, зазначеному у Свідоцтві про право власності на квартиру від 06.05.2005року, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ».

Відповідно до змісту позову «…За доведеності факту спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_17 я, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4 маю право на спадкування 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , однак при відсутності належним чином оформлених спадкових прав ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_9 не можу це зробити в позасудовому порядку…».

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Отже, ОСОБА_4 успадкував частку в праві на квартиру, в якій проживав із ОСОБА_18 , яка була членом його сім?ї відповідно до свідоцтва на приватизацію.

В ч. 5 ст. 1268 ЦК України вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Таким чином, саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_1 не менш як п`ять років до часу відкриття її спадщини на 1/3 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер 09/05/2021, право на 1/3 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.