КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4647/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ведєрнікової Юлії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року про заміну позивача на її правонаступника у складі судді Притули Н.Г.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_2 , звернулася у суд із позовом до ОСОБА_1 , у якому просила визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті.

Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року провадження у даній справі було зупинено у зв`язку зі смертю позивача. Разом з тим, 04 серпня 2023 року до суду першої інстанції надійшли матеріали спадкової справи, яка відкрита після смерті ОСОБА_2 , з яких вбачається, що правонаступником позивача є ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року було замінено сторону позивача ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_4 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Л.С. про визнання права власності в порядку спадкування.

В апеляційній скарзі адвокат Ведєрнікова Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на новий розгляд. Вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що представник відповідача - адвокат Ведєрнікова Ю.В. не була повідомлена належним чином про дату, час та місце призначеного судового засідання, що слугує підставою для скасування ухвали в розумінні п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України. Про призначене судове засідання представнику відповідача стало відомо випадково від іншого представника по справі лише 04 жовтня 2023 року о 19 год. 25 хв.

Зазначає, що порушення вимог ЦПК України суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю представника своєчасно прибути в засідання.

Вказує, що представнику відповідача було відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Притули Н.Г., заявлений відвід не був вирішений у законний спосіб, а відтак оскаржувана ухвала постановлена незаконним складом суду, що слугує підставою для скасування ухвали в розумінні п.1,2 ч.3 ст. 376 ЦПК України.

Скаржником зазначено, що головуюча у справі суддя Притула Н.Г., при розгляді даної справи вийшла за межі своїх повноважень, передбачених положеннями ЦПК України та вчиняла дії щодо збирання інформації про правонаступника відповідної сторони у справі чи щодо перевірки чи було усунено обставини, що були підставою для зупинення провадження у справі.

Зазначає, що в порушення принципу правової визначеності судом було свавільно, без волевиявлення особи в порушення прав відповідача по справі, винесено оскаржувану ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе слухати справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказана ухвала відповідає вищезазначеними вимогам закону, з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом слугувало майно, а саме частини квартири АДРЕСА_1 , на яке після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкрилася спадщина й позивачка є матір`ю померлого.

Зазначені обставини сторонами не оспорювались.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 01.10.2022 (а.с. 166 т.1).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01.12.2023 зупинено провадження у справі до вступу правонаступників у спадщину.

18.10.2022 до приватного нотаріуса КМНО Рильської Л.С. з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3 (а.с. 177 т.1).

08.08.2023 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва поновлено провадження у справі (а.с. 190 т.1)

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни позивача ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_3 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з наступних підстав.

Питання про заміну сторони її правонаступником вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 55 ЦПК України.

Так, відповідно до положень статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку із цим, для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва судам слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Вирішуючи питання про правонаступництво, суд першої інстанції обґрунтовано дослідив обставини визнання права власності в порядку спадкування.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку із вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя цієї статті).

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України).

У даному випадку з матеріалів справи вбачається, що на підставі заповіту від 04.02.2015 ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося взагалі те, що буде належати на день смерті і на що за Законом матиме право, включаючи всі без винятку права та обов'язки, які належить їй на момент складання цього заповіту, а також ці права та обов'язки, які можуть (будуть) належати у майбутньому заповіла ОСОБА_3 (а.с. 182 т.1).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для заміни позивача ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_3 .

Відповідно до справи, представниця ОСОБА_1 адвокат Ведєрнікова Ю.В. посилаючись на упередженість та небезсторонність у розгляді справи, заявила відвід головуючій у справі судді Притулі Н.Г. й ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.08.2023 у складі судді Савицького О.А. у задоволенні заяви про відвід судді Притули Н.Г. відмовлено.

Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться " ( рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (" De. Belgium "), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про необ`єктивність та упередженість судді під час вирішення питання заміни сторони спору, апеляційний суд доходить висновку про дотримання районним судом норм процесуального права під час розгляду справи та безпідставність заявленого відводу, остільки такі посилання носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого правового обґрунтування.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чин іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ведєрнікової Юлії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: