Номер провадження: 22-ц/813/4519/24
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 1512/16435/2012

Номер провадження: 22-ц/813/4519/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

учасники справи:

- заявник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»,

- боржники 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

- заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про заміну стягувача у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою адвоката Довженка Олексія Юрійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеса, постановлену у складі судді Коваленко О.Б. 28 грудня 2023 року, про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст заяви про заміну сторони виконавчого провадження

У листопаді 2023 року ТОВ «Дебт Форс» звернулося до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить: 1) замінити стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника стягувача ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №1512/16435/2012 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь - ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0; 2) поновити ТОВ «Дебт Форс» термін для пред`явлення до виконання виконавчих листів №1512/16435/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 ; 3) замінити стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника стягувача ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №1512/16435/2012 про стягнення з боржника - ОСОБА_2 на користь - ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0.

Заява обґрунтована тим, що 04.03.2014 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі №1512 /16435/2012 про стягнення з боржника(ів) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0.

04.04.2019 року ухвалою Київський районний суд м. Одеси в наведеній судовій справі №1512/16435/2012 було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) - ПАТ «Дельта Банк» на - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено Договір № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0.

15.05.2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» (Заявником) було укладено Договір № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0.

На підставі вказаного ТОВ «Дебт Форс» набуло права кредитора. Враховуючи зазначене, у заяві представник ТОВ «Дебт Форс» просить задовольнити вказану заяву та замінити сторону виконавчого провадження з - ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника - ТОВ «Дебт Форс» (а. с. 1 4).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2023 року задоволено вищевказану заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі: № 1512/16435/2012 на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо заборгованості за кредитним договором № 0.

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» термін для пред`явлення виконавчих листів № 1512/16435/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвала суду першої інстанції, з посиланням на приписи ст. 442 ЦПК України, мотивована необхідністю задоволення вищевказаних вимог заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження (а. с. 33 34).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній сказі адвокат Довженко О.Ю., діючий від імені ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2023 року про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вказує на те, що судом не було враховано, що виконавчий лист пред`являвся до виконання та у квітні 2019 року виконавче провадження №51069484 було завершено. В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Поставою Одеського апеляційного суду від 06.09.2022 року відмовлено ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні заяви про видачу дублікату вказаного виконавчого листа. Таким чином з 12.04.2019 року, а саме - з моменту завершення виконавчого провадження №51069484 з примусового виконання виконавчого листа №1512/16435/2012, виданого на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 04.03.2014 року, яким з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 16.11.2007 року в розмірі - 420 275,29 грн., ніяких інших виконавчих проваджень не відкривалось. Тому за відсутності відкритого виконавчого провадження не можливо ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження (а. с. 54 58).

Позиція заявника в апеляційному суді

ТОВ «Дебт Форс» у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. Боржниками не надано доказів про виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що свідчить про безпідставність поданої апеляційної скарги

Боржниками не спростовано правомірність договору відступлення та в законному порядку його не було визнано недійсним (а. с. 70 75).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Довженка Олексія Юрійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2023 року про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (а. с. 118 119).

12.03.2024 року від ТОВ «Дебт Форс» надійшов відзив на апеляційну скаргу (а. с. 70 75).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2024 року призначено справу до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 123).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи,

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 , діючого від імені ОСОБА_2 , підглядає частковому задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

04.03.2014 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі №1512/16435/2012 про стягнення з боржника(ів) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0.

04.04.2019 року ухвалою Київський районний суд м. Одеси в наведеній судовій справі №1512/16435/2012 було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) - ПАТ «Дельта Банк» на - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2021 року видано ТОВ «Вердикт Капітал» дублікат виконавчого листа у справі № 1512/16435/2012 щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 16.11.2007 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 06.09.2022 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2021 року. Відмовлено ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 16.11.2007 року.

10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено Договір № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0.

У відповідності до п. 2.1 Договору № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року: «За цим Договором в порядку та на умовах, визначених Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Попередньому кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Попереднього кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Відповідно до п. 5.2 Договору № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року: «Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Попереднім кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).»

15.05.2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» (Заявником) було укладено Договір № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0.

У відповідності до п. 2.1 Договору № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15.05.2023 року: «За цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Попередній кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні попередньому кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори».

Відповідно до п. 5.2 Договору № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15.05.2023 року: «Права вимоги вважаються від ступленими (переданими) Попереднім (первісним) кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).»

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження. Однак суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі, прийняття/відхилення аргументів викладених у відзиві на апеляційну скаргу

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

Частиною першою статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Доказами відступлення вимоги, залежно від підстав виникнення, можуть бути, зокрема, правочини щодо зміни кредитора або боржника у зобов`язанні.

10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено Договір № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0.

У відповідності до п. 2.1 Договору № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року: «За цим Договором в порядку та на умовах, визначених Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Попередньому кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Попереднього кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Відповідно до п. 5.2 Договору № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року: «Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Попереднім кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).»

15.05.2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» (Заявником) було укладено Договір № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0.

У відповідності до п. 2.1 Договору № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15.05.2023 року: «За цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Попередній кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні попередньому кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори».

Відповідно до п. 5.2 Договору № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15.05.2023 року: «Права вимоги вважаються від ступленими (переданими) Попереднім (первісним) кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).»

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, дійшла до висновку про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

У постанові від 08 лютого 2022 року по справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим, і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набрало законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України».

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даній справі ТОВ «Дебт Форс» просить замінити стягувача у виконавчому провадженні по примусовому виконанні виконавчого листа у справі №1512/16435/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як встановлено матеріалами справи на виконання рішення про стягнення боргу 24.07.2014 року Київським районним судом м.Одеси було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором (а. с. 7).

Відповідно до змісту постанови Одеського апеляційного суду від 06.09.2022 року, встановлено, що 04.05.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження. 12.04.2019 року державним виконавцем повернуто виконавчий лист стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Крім того, як вбачається з автоматизованої системи виконавчих проваджень, 07.05.2021 року було відкрито виконавче провадження №65297909, вказано, що стягувачем є - ПАТ «Дельта Банк», боржником вказано - ОСОБА_1 .. Вказане виконавче провадження зупинено.

З огляду на вказане дані обставини свідчать про наявність відкритого виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 ..

Крім того, відповідно до автоматизованої системи виконавчих проваджень, 20.09.2019 року відкрито виконавче провадження №60052618 з примусового виконання виконавчого листа №1512/16435/2012 від 24.07.2014 року відносно боржника - ОСОБА_2 , вказане виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні.

Доводи апеляційної скарги щодо фактичної відсутності будь-яких виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 спростовуються відомостями реєстру виконавчих проваджень. Так, апеляційним судом встановлено наявність відкритих виконавчих проваджень відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про що свідчать відомості з реєстру виконавчих проваджень.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 1512/16435/2012 на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо заборгованості за кредитним договором № 0.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судове рішення, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Встановлено матеріалами справи, а саме - відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 06.09.2022 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2021 року. Відмовлено ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 16.11.2007 року.

Апеляційний суд виходив з того, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, тому відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

Звертаючись із вказаною заявою ТОВ «Дебт Форс» крім заміни сторони виконавчого провадження, просило поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів №1512/16435/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» до боржника ОСОБА_1 .

Однак, у своїй заяві ТОВ «Дебт Форс» жодним чином не обґрунтовує підстави та причини пропуску строку для його пред`явлення до виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що заявником не було обґрунтовано та доведено належними та достатніми доказами причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на вказане, суд першої інстанції на вказане не звернув уваги та помилково поновив строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання, тому у задоволенні вказаних вимог необхідно відмовити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Довженка Олексія Юрійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , є частково обґрунтованими, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374, пункту 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в частині поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання за вищевказаного обґрунтування.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 442 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Довженка Олексія Юрійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеса від 28 грудня 2023 року в частині поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання відмовити.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 29 травня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе