Справа № 345/2134/23
Провадження № 22-ц/4808/82/24
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Бойчука І. В., Максюти І. О.,

секретаря Петріва Д. Б.

за участю апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта адвоката Либовки А. В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Яцківа М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Либовка Анна Володимирівна, на рішення Калуського міськрайонного суду від 26 вересня 2023 року у складі судді Кардаш О. І., ухвалене у м. Калуші Івано-Франківської області, повний текст якого складено 03 жовтня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Калуської міської ради, про зміну графіку побачень з дитиною,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Калуської міської ради, про зміну графіку побачень з дитиною.

Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області рішенням від 01 квітня 2019 року шлюб розірвав, місце проживання дитини визначив із матір`ю. Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 20 вересня 2020 року було вирішено надати право побачень батьку ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 відповідно до графіку. Однак, відповідачкою не виконувалися обов`язки визначені у вказаному рішенні, що стало підставою для звернення позивача до суду з метою встановлення графіку зустрічей з його сином. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2021 року визначено ОСОБА_1 порядок участі у виховані малолітнього сина ОСОБА_3 у формі побачень у першу і третю субота місяця з 14.30 год до 18.00 год та у другу та четверту неділю місяця з 10.00 год до 13.00 год у присутності матері. Також зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином та у його вихованні у час, визначений для побачень.

Зазначав, що з моменту встановлення графіку зустрічей з дитиною минуло два роки. За вказаний період син подорослішав, у нього з`явилися спільні з батьком вподобання та захоплення, у зв`язку з чим вважає, що актуальний графік зустрічей не відповідає інтересам сина, адже можливість бачитись з дитиною 4 рази на місяць по 3-3,5 год не дозволяє якісно та раціонально використовувати наданий час. Також, такі побачення проводяться в присутності матері. Проте, в цьому уже немає необхідності, адже син досягнув віку, коли може самостійно проводити час з батьком, вільно висловлювати свої думки та бажання. Крім цього, участь відповідачки у його зустрічах із сином негативно впливає на психіку дитини, яка стає свідком суперечок та конфліктів між батьком та матір`ю. Відповідачка вороже налаштовує дитину проти нього та має сприятливі умови для цього, так як проводить із сином майже весь час, на відміну від одного побачення на тиждень у батька. Такий дисбаланс між правами позивача та відповідачки в участі у вихованні дитини є несправедливим та потребує внесення змін у графік побачень.

На підставі викладеного позивач просив суд:

- усунути перешкоди у спілкуванні та побаченнях батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 шляхом встановлення способу участі у вихованні дитини та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 мати безперервний контакт та спілкування з сином ОСОБА_3 та усунути будь-які перешкоди у доступі до дитини;

- надати ОСОБА_3 можливість відвідувати місця проживання його батька у дні та години, визначені судом, згідно з наведеним графіком побачень батька з сином, а саме визначити для ОСОБА_3 порядок участі у виховані дитини ОСОБА_3 шляхом надання батьку дитини систематичних побачень з сином за таким графіком:

а) перші та треті вихідні (субота та неділя) кожного місяці з можливістю залишення дитини на ніч за фактичним місцем проживання батька ( АДРЕСА_1 ) починаючи з 18.00 год першої та третьої п`ятниці місяця до 18.00 год неділі. У вказані дні дитину передавати батьку о 18.00 год біля вхідних дверей місця проживання дитини. Якщо у відповідному місяці випадають п`яті вихідні, відвести їх для перебування дитини почергово за таким самим порядком, а наступного разу, коли такі п`яті вихідні випадають з матір`ю ОСОБА_2 ;

б) у другий та четвертий понеділок і четвер місяця відвести 4 години для побачення батька з дитиною без присутності матері з 16.00 год до 20.00 год. Дитину передавати її батьку ОСОБА_1 біля місця проживання дитини. У разі випадання у відповідного місяці п`ятого понеділка та/або четверга, відвести їх також для зустрічей батька з дитиною за таким самим порядком побачень;

в) у день народження батька ОСОБА_1 (12 жовтня) з 09.00 год до 21.00 год відвести для побачень дитини з її батьком для спільного святкування дня народження батька;

г) свята: Великдень та Різдво Христове (25 грудня), Новий рік (31 грудня) з 09.00 год до 15.00 год наступного дня відвести для спільного святкування сина з батьком та його матір`ю почергово, парні роки з батьком, а непарні з матір`ю;

ґ) у дні народження дитини ОСОБА_3 (17 січня) з 09.00 год до 21.00 год відвести для спільного святкування дня народження дитини з її батьком та матір`ю почергово, парний рік з батьком, непарний з матір`ю;

д) надати можливість батьку дитини разом з дитиною без присутності матері поза межами її проживання, в тому числі за межами території України, відпочивати за вибором батька дитини протягом двох тижнів два рази на календарний рік за вибором батька дитини та з попередженням матері дитини не менше ніж за два тижні про дату, з якої дитина буде відпочивати разом з батьком.

- зобов`язати відповідачку надавати дитину для спілкування, побачень та спільного відпочинку з батьком без присутності матері у встановлені судом дні та години;

- зобов`язати ОСОБА_2 виконувати установлений графік побачень та зобов`язати матір дитини забезпечувати згідно з наведеним графіком побачення батька дитини з його дитиною.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 26 вересня 2023 року позов задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 17 січня 2018 року, у формі побачень: перша і третя субота місяця з 14.30 год до 18.00 год; друга і четверта неділя місця з 10.00 год. до 13.00 год. Місце зустрічі визначається матір`ю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_1 за погодженням обох сторін.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні із сином ОСОБА_3 та у його вихованні у час та спосіб, визначений для побачень.

У решті вимог позову відмовлено.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Либовка А. В.посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що фактично суд залишив поза увагою доводи позивача щодо необхідності зміни графіку побачень з дитиною, обґрунтувавши своє рішення виключно висновком органу опіки та піклування від 09 червня 2023 року, який є формальний, прийнятий без наведення відповідних мотивів, без вікових змін дитини та тривалого конфлікту між батьками. Не надано судом належним чином оцінки всім доказам, які містяться в матеріалах справи, проігноровано чисельні звернення ОСОБА_1 до державного виконавця щодо перешкоджання відповідачкою зустрічам батька з сином.

Вважає, що встановлений графік побачень не змінює становище сторін, не сприяє ОСОБА_1 у реалізації його батьківських прав та не відповідає найкращим інтересам дитини.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Яцків М. В. вказує, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та голослівними, а рішення суду першої інстанцій прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні апелянт та його представник вимоги скарги підтримали, просили її задоволити.

Відповідач та його представник скаргу заперечили, вважають її безпідставною.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною першою статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

З результатів аналізу наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини можна зробити висновок, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2017 року, в якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2019 року у цивільній справі №345/432/19 шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина залишено проживати з матір`ю.

Матеріалами справи підтверджено, а сторонами не заперечується, що сторони упродовж тривалого часу проживають окремо. Малолітній ОСОБА_3 постійно проживає з мамою за адресою АДРЕСА_2 , а позивач ОСОБА_1 в с. Слобідка, Тисменицького району, Івано-Франківської області.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2021 року було визначено графік зустрічей позивача з сином, а саме: перша і третя субота місяця з 14.30 год до 18.00 год. в присутності матері ОСОБА_5 , друга і четверта неділя місця з 10.00 год. до 13.00 год. в присутності матері ОСОБА_5 . Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6 згідно визначеного раніше графіку зустрічей.

На виконання цього рішення 13 грудня 2022 року видано виконавчий лист та 15 грудня 2022 року державним виконавцем Калуського ДВС відкрито виконавче провадження.

Звертаючись з даним позовом, позивач зазначав, що з моменту встановлення у судовому порядку графіку зустрічей з дитиною минуло два роки. За вказаний період син подорослішав, у нього з`явилися спільні з батьком вподобання та захоплення, у зв`язку з чим вважає, що актуальний графік зустрічей не відповідає інтересам сина, адже можливість бачитись з дитиною 4 рази на місяць по 3-3,5 год не дозволяє якісно та раціонально використовувати наданий час, тому позивач просив розширити графік зустрічей батька з сином та зустрічі проводити без участі відповідачки.

Задовольняючи частково позов суд виходив з того, що висновок органу опіки та піклування від 09 червня 2023 року заснований на опитуванні батьків, аналізі даних про особу батьків, тощо. Запропонований комісією порядок і способи участі батька у вихованні дитини, на думку суду, є виважений, необтяжливий, а відтак відповідає інтересам дитини, є достатнім та повним та таким, що дасть можливість батьку брати участь у гармонійному розвитку дитини, яка ще є малолітньою і не може самостійно правильно визначатися з часом, необхідним для спілкування у спосіб, запропонований батьком. Доводи позивача щодо встановлення іншого порядку зустрічей батька з малолітнім сином не заслуговують на увагу. Так, з висновку органу опіки і піклування чітко проглядається, що залишати дитину для ночівлі з батьком чи перебування його з батьком на вихідних чи святкових днях є передчасними, оскільки дитина ще не досягла такого віку та рівня розвитку, який дозволяє такі зустрічі без погодження і контролю з боку матері.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду виходячи з такого.

Судом встановлено, що сторони розлучені, проживають у різних населених пунктах, між ними склалися неприязні стосунки. З часу ухвалення попереднього рішення суду про визначення днів побачень з дитиною, змінилися частково обставини, дитина стала старша та частково налагоджено відносини з батьком, його сприйняття дитиною. Відповідачка не заперечує проти спілкування батька з дитиною в тому числі у її відсутність.

Згідно висновку начальника Служби у справах дітей за №01-23/356 від 09 червня 2023 року, який прийнятий та розглянутий на Комісії з питань захисту прав дитини за матеріалами справи наданими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо зміни графіку побачень батька ОСОБА_1 із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішено надати право побачення батьку ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 відповідно до графіку перша і третя субота місяця з 14.30 год до 18.00 год та друга і четверта неділя місця з 10.00 год до 13.00 год. Місце зустрічі визначається сторонами за їхнім погодженням (а.с.76). Такий графік зустрічей взяв за основу суд першої інстанції та ухвалив рішення.

Разом з тим, як Орган опіки та піклування, так і суд, розглядаючи питання щодо зміни графіку, фактично не змінили його, виключивши тільки участь матері. Хоча, як уже зазначалося вище, у даному випадку частково змінилися фактичні обставини, що дає можливість змінити час спілкування батька з сином.

Тому на думку колегії суддів, обґрунтованим буде збільшити час спілкування батька та сина у визначені дні наступним чином: перша і третя субота місяця з 11.00 год до 18.00 год, друга і четверта неділя місяця з 10.00 год до 17.00 год.

Доводи апелянта щодо надання більшого часу спілкування включно з виїздом за місцем проживання батька, святкування спільно свят та інше не заслуговують на увагу. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, за час виконання рішення суду кількість побачень з дитиною була незначна. В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про встановлений стійкий психоемоційний зв`язок між дитиною та батьком, як підстави розшити їх спілкування до меж, про які просить позивач. Тому в даному випадку, враховуючи наведене вище, є доцільність тільки збільшити час спілкування між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в дні визначені судом.

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку щодо часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду в частині визначення часу спілкування ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_3 . В іншій частині доводи скарги не знайшли свого підтвердження, тому в іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Либовка Анна Володимирівна, задоволити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 26 вересня 2023 року змінити в частині визначення часу спілкування батька з дитиною.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

Визначити ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у формі побачень:

перша і третя субота місяця з 11.00 год до 18.00 год;

друга і четверта неділя місця з 10.00 год. до 17.00 год.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 30 січня 2024 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. В. Бойчук

І. О. Максюта