Справа № 210/8531/13-ц
Провадження № 4-с/210/9/24
У Х В А Л А

іменем України

05 лютого 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши матеріали за скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії/бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Збітнєвої Катерини Володимирівни, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2024 року до суду, через систему «Електронний суд» надійшла вищевказана скарга.

Ухвалою суду від 23 січня 2024 року скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії/бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Збітнєвої Катерини Володимирівни було залишено без руху.

Залишаючи без руху скаргу суд вказав ОСОБА_2 на недоліки в прохальній частині, а саме на розбіжності в останній з доданими матеріалами.

Крім того, суд зазначав, що з договору про надання юридичних послуг (оферта-приєднання) від 10.01.2024 року встановлено, що він укладений між Юридичною компанією «Правові Технології» в особі ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Однак, до скарги не додано виписок з Державних реєстрів щодо реєстрації Юридичної компанії «Правові Технології» та ФОП ОСОБА_3 для встановлення форм здійснення своєї діяльності перелічених суб`єктів господарювання та визначення статусу таких суб`єктів.

Тобто, суд, залишаючи скаргу без руху, окрім інших недоліків, вказав ОСОБА_2 на необхідність надати суду належні документи, які б підтверджували його правовий статус як представника скаржника і його можливість приймати участь у даній справі.

01 лютого 2024 року, через систему «Електронний суд», від ОСОБА_2 надійшла заява про уточнення позовних вимоги.

В заяві про уточнення позовних вимог ОСОБА_2 уточнив свої вимоги, тобто привів їх у відповідність до документів, які долучає до матеріалів скарги.

Крім того, надав суду:

Довіреність від 06.12.2021 року, посвідчену приватним нотаріусом Лігутою О.С., яка видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 ;

Свідоцтво про зміну імені відповідно до якого ОСОБА_4 змінив своє прізвище на ОСОБА_5 ;

Свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту на ім`я ОСОБА_2 відповідно до якого останній, відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» склав кваліфікаційний іспит;

Договір про надання юридичних послуг (оферта-приєднання) від 10.01.2024 року між Юридичною компанією «Правові Технології» в особі ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

Акт приймання-передачі виконаних робіт за Договором про надання юридичних послуг від 10.01.2024 року складений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 ;

Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ФОП ОСОБА_4 у якого основний вид економічної діяльності 69.10 Діяльність у сфері права;

Квитанцію про сплату юридичних послуг від 10.01.2024 року на суму 5000,00 грн. відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив кошти ОСОБА_2 ;

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на запит ОСОБА_2 за параметрами пошуку: «Правові Технології» відповідно до якого, за таким параметром пошуку, існує 3 записи: 1. ТОВ «Правові технології», яке припинено; 2. Приватне підприємство «Правові технології» засновником і керівником якого є ОСОБА_6 ; 3. Адвокатське об`єднання «Правові технології» засновниками якого є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає поверненню особі, яка з нею звернулась, з наступних підстав.

У пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Отже до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, до подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20, провадження № 61-15520св20; від 17 лютого 2021 року у справі № 569/13160/20, провадження № 61-15478св20.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частинами 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

За приписами ст. ст. 46 та 47 ЦПК України цивільна процесуальна правоздатність - здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Такі випадки визначені в частині першій та другій статті 60 ЦПК України, відповідно до яких представником в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

З матеріалів скарги судом встановлено, що ОСОБА_2 не є адвокатом, а лише склав кваліфікаційний іспит, що підтверджується наданим ним Свідоцтвом про складення кваліфікаційного іспиту серії ДП №001268.

Крім того, представництво за довіреністю не передбачає оплати, однак, ОСОБА_2 надано квитанцію про сплату послуг.

Враховуючи предмет розгляду, та те, що дана справа не є малозначною, що виключає можливість представництва позивача у суді особою, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката, суд дійшов висновку про повернення скарги особі, яка з нею звернулась з підстав того, що вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Крім того, ОСОБА_2 суду так і не надано документів на підтвердження того, що він діє від імені Юридичної компанії «Правові Технології».

З наданого Витягу взагалі не вбачається, таке підприємство та з такою формою господарювання взагалі існує та зареєстровано.

Суд, крім цього, зазначає особі, яка звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця наступне.

29.08.2019 Президент України подав на розгляд Верховної Ради України законопроект про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013).

Верховна Рада України відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про включення до порядку денного другої сесії Верховної Ради України дев`ятого скликання законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) і про його направлення до Конституційного Суду України" від 3 вересня 2019 року № 28-IX звернулася до Конституційного Суду України з клопотанням надати висновок щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України.

Висновком Конституційного Суду України від 31 жовтня 2019 року за № 4-в/2019 у справі № 2-248/2019 (5580/19) встановлено, що законопроект про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) відповідає вимогам статей 157 і 158 Конституції України.

Таким чином даним висновком було встановлено, що зазначений вище законопроект відповідає формальним вимогам Конституції України.

З викладеного убачається, що висновок Конституційного Суду України від 31 жовтня 2019 року за № 4-в/2019 у справі за конституційним зверненням Верховної ради України по справі № 2-248/2019 (5580/19) про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України, не є актом, який породжує нові правові норми чи скасовує діючі.

Відповідно до ст. 155 Конституції України законопроект про внесення змін до Конституції України, крім розділу I "Загальні засади", розділу III "Вибори. Референдум" і розділу XIII "Внесення змін до Конституції України", попередньо схвалений більшістю від конституційного складу Верховної Ради України, вважається прийнятим, якщо на наступній черговій сесії Верховної Ради України за нього проголосувало не менш як дві третини від конституційного складу Верховної Ради України.

14.01.2020 законопроект про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) було попередньо схвалено. (Даний законопроект стосується розділу VIII «Правосуддя» та розділу XV «Перехідні положення»)

Однак, законопроект про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) не було затверджено на наступній черговій сесії Верховної Ради України не менш як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України, а отже він є неприйнятим та зміни, що стосуються скасування адвокатської монополії, не набрали законної сили.

З огляду на викладене вище суд зазначає, що, якщо скаржник вважає, що адвокатську монополію скасовано, то такі його міркування є хибними.

Таким чином, представник за довіреністю, який не є адвокатом має право представляти інтереси позивача у справах, що виникають з трудових відносин, а також у малозначних спорах (малозначних справах). В інших випадках представником у суді може бути адвокат або законний представник фізичної особи.

Дана цивільна справа не відноситься до категорії справ, передбачених ч. 2 ст. 60 ЦПК України, доказів того, що ОСОБА_2 є законним представником ОСОБА_1 суду не надано, а тому ОСОБА_2 у відповідності до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не може бути представником ОСОБА_1 в суді в даній справі, а тому скаргу необхідно повернути особі, яка з нею звернулась.

Керуючись ст.ст. 4, 15, 46, 47, 58, 60, 61, 84, 149, 150, 198, 258, 260, 447 ЦПК України, ст.. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 131-2 Конституції України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії/бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Збітнєвої Катерини Володимирівни вважати неподаною та повернути особі, яка звернулась з нею.

Роз`яснити, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області або безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області в порядку, передбаченому ст. 355 ЦПК України, протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко