Дата документу 26.01.2024
Справа № 334/3102/23
Провадження № 2-др/334/3/24
26 січня 2024 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Бредіхіна Ю.Ю.,
за участю секретаря Жураківської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Темненко В.О. про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми,
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2023 року відмовлено у задоволенні вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми у повному обсязі.

04.12.2023 року від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі. В обґрунтування своєї заяви представник вказує на те, що між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Темненко В.О. укладено договір про надання правової допомоги від 07.07.2023 року. На виконання умов вказаного договору адвокатом надана правову допомогу, вартість якої згідно додаткової угоди до договору від 07.07.2023 року становить 25000 грн.

Для розгляду вказаної заяви судом призначено судове засідання, яке неодноразово відкладалось з метою виклику представника відповідача для надання пояснень стосовно розбіжностей, які містились у поданих нею документах. Проте, адвокат Темненко В.О. у жодне судове засідання не з`явилась.

Відтак, керуючись приписами статті 137 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), просить стягнути названу вище суму судових витрат з позивача на користь відповідача.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

У судове засідання сторони не з`явились.

Заявник подала заяву про розгляд справи без її участі, просить ухвалити додаткове рішення, свої вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник банку, надав суду заперечення на заяву, просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу у повному обсязі, оскільки вказана адвокатом сума не є співмірною із складністю цивільної справи у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за надані послуги адвоката.

Дослідивши доводи заяви, додані до неї документи суд вважає, що заяву необхідно задовольнити частково з таких підстав.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до приписів статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Верховний Суд у своїй практиці сформулював позицію за змістом, якої практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 141ЦПК України).

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано копії договору про надання правової допомоги від 07.07.2023 року, додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги від 07.07.2023 року, акту прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання правових послуг від 07.07.2023 року.

Матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом правової допомоги позивачу.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Суд, оцінивши опис робіт, які надані позивачу адвокатом, вважає за необхідне задовольнити заяву про стягнення витрат на правову допомогу частково лише в частині, що безпосередньо стосується розгляду цієї справи, зокрема «ознайомлення та вивчення документів по справі, їх правовий аналіз» вартість яких узгоджена в сумі 5178 грн., а також «підготовка в інтересах Клієнта відзиву на позовну заяву, роздруківка відзиву та додатків до нього у двох примірниках» вартість яких визначена в сумі 9320,40 грн., які підтверджуються матеріалами справи.

Водночас інші послуги щодо «підготовки заяви про ознайомлення з матеріалами справи та відправлення через систему Електронний суд» вартістю 1035,60 грн., «підготовка клопотання про витребування доказів» вартістю 1553,60 грн. та «підготовка клопотання про відшкодування витрат» вартістю 2071,20 грн., вказані у Акті прийому-предачі від 07.07.2023р., а загалом у розмірі 4660,40 грн. не є співмірними з обсягом виконаних робіт, а «підготовка клопотання про відшкодування витрат» взагалі не є правовою допомогою.

Керуючись статтями 246, 268,270 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму судових витрат на правову допомогу у розмірі 14498 (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім) гривень 40 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін