_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 946/8044/23
Провадження № 2/947/1507/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання - Бродецької Тетяни Вікторівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

16.10.2023 року в інтересах позивача ОСОБА_1 до суду звернувся адвокат Петров В.С. з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі, актовий запис № 488 від 12.03.1977 року.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І. від 09.11.2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В.

Ухвалою від 15.01.2024 року провадження у справі відкрито.

14.02.2024 року позивачем подано заяву, в якій він позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без його участі та розірвати шлюб.

14.02.2024 року від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач повністю визнає заявлені позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову за її відсутності.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 12.03.1977 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого спільних дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з 2000 року, сторони проживають окремо. Спорів щодо спільного майна немає.

Відповідач ОСОБА_1 в заяві від 14.02.2024 року позовні вимоги визнав.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 12.03.1977 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №488, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) /а.с.4/.

Від шлюбу сторони дітей не мають.

На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено з 2000 року, спору щодо поділу спільного майна не заявлено.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 12.03.1977 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актовий запис № 488, які від шлюбу дітей не мають, - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О.В.