Провадження №: 4-с/336/12/2024
УХВАЛА

іменем України

19 січня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2023 до суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю., в якій заявник просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо перерахування коштів, стягнутих на виконання рішення суду у справі № 336/3396/22 за ВП № 71654209 на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі листа відділу № 115859/20.1/33-23 від 04.09.2023;

- зобов`язати приватного виконавця вжити заходів щодо повернення грошових коштів в сумі 54,15 грн. на рахунок стягувача ПАТ «Запоріжжяобленерго».

В обґрунтування скарги зазначено таке.

26.04.2023 приватним виконавцем за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження № 71654209 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/3396/22 від 25.01.2023 про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж 2481 грн. судового збору.

20.12.2023 в ході ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження представнику стягувача стало відомо про перерахування коштів, що були стягнуті з боржника на виконання рішення суду в сумі 54,16 грн., на користь особи, що не є стягувачем у виконавчому провадженні. Зазначене підтверджується платіжною інструкцією № 10479 від 10.10.2023р., що міститься в матеріалах виконавчого провадження. Відповідно до призначення платежу кошти, стягнуті з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж за ВП № 71654209, були перераховані Міністерству Юстиції України. Як пояснив приватний виконавець, кошти Міністерству Юстиції перераховано на виконання листа начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі ВПВР ДДВСМЮУ) № 115859/20.1/33-23 від 04.09.2023р. (міститься в матеріалах ВП), у зв`язку з тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» є боржником у зведеному виконавчому провадженні, що перебуває на виконання ВПВР ДДВСМЮУ.

Стягувач вважає дії приватного виконавця з перерахування коштів на депозитний рахунок ВПВР ДДВС (особі, що не є стягувачем у виконавчому провадженні) неправомірними, такими, що порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та права ПАТ «Запоріжжяобленерго» на володіння майном, а кошти підлягають поверненню.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Стягувач надав клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши скарги та долучені до неї докази, суд доходить таких висновків.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

За положенням ст.ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2022 у справі № 336/3396/22 позов ПАТ «Запоріжжяобленерго» задоволено. Стягнуто з з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж суму боргу у розмірі 56 027,89 грн. за необліковану електричну енергію та судовий збір у розмірі 2481 грн.

На виконання рішення Шевченківським районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист від 25.01.2023 № 336/3396/22.

26.04.2023 приватним виконавцем збуло відкрито виконавче провадження ВП № 71654209 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

10.10.2023 на підставі платіжної інструкції № 10479 було здійснено перерахування коштів, що були стягнуті з боржника на виконання рішення суду в сумі 2481,00 грн. на користь особи, що не є стягувачем у виконавчому провадженні, а саме, кошти в розмірі 54,16 грн., що стягнуті з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго», були перераховані Міністерству Юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ст. 5 вказаного Закону приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону. Забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших осіб у діяльність державного виконавця, приватного виконавця з примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок виплати стягнутих грошових коштів визначено ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Грошові кошти, стягнуті з боржника зараховуються на відповідний рахунок приватного виконавця.

Частиною 3 ст. 47 вказаного Закону визначено, що стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Крім того, ч. 5 ст. 47 Закону визначено, що не допускається виплата стягувачу стягнутих коштів готівкою або виплата стягнутих коштів іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових коштів заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із ст. 51 цього Закону).

Тобто, лише стягувач має право визначати рахунок на який необхідно перерахувати стягнуті з боржників на його користь кошти. Взаєморозрахунок та перенаправлення грошових коштів законодавством не передбачено.

Законодавством передбачено порядок звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом. При цьому, сам виконавець не являється «іншою особою», а є учасником виконавчого провадження, особою на яку відповідно до законодавства покладено виконання функцій держави у сфері примусового виконання рішень.

Кошти, які надходить на рахунки з обліку депозитних сум за результатом примусового виконання рішень, не є власністю приватного виконавця, у зв`язку з чим виконавець і не має права розпоряджатись цими коштами. Депозитні рахунки є рахунками зі спеціальним режимом використання, кошти на цих рахунках мають цільове призначення, а саме для виплати стягувачам, як це передбачено п. 1 Розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень. Іншого порядку зарахування коштів не передбачено.

Лист ВПВР ДДВС Міністерства юстиції щодо перерахування коштів на депозитний рахунок відділу не має достатньої правової підстави для вчинення вказаних в ньому дій, оскільки будь-які листи, доручення, вказівки, накази, тощо не можуть суперечити вимогам закону, а тим більше змінювати порядок застосування його положень.

Перерахування ж виконавцем коштів, за зверненням начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВСМЮУ без наявності відповідної ухвали суду не лише порушує норми ст. 47, 53 Закону України «Про виконавче провадження», норми п. 13 Розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, а й становить втручання в право ПАТ «Запоріжжяобленерго» на мирне володіння майном закріплене в статті 1 Протоколу 1 до Конвенції».

Своїми діями, приватний виконавець самостійно змінив спосіб виконання рішення суду, а й відповідно порядок застосування норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного скарга ПАТ «Запоріжжяобленерго» підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, суд вважає скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» про визнання дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.М. щодо перерахування коштів, на рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України неправомірними та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.М. вжити заходів щодо повернення коштів в сумі 2481,00 грн. на рахунок стягувача - ПАТ «Запоріжжяобленерго», такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353, 447-451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго`на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. задовольнити.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької Проценка Дмитра Юрійовича щодо перерахування коштів на рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України неправомірними.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича вжити заходів щодо повернення коштів в сумі 54,16 грн. на рахунок стягувача ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя Є.С. Боєв