Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1011/23
Провадження № 6/499/19/24
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні подання

08 лютого 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянув у судовому засіданні, в залі суду, подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни (далі також приватний виконавець) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у цивільній справі №499/1011/23 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке.

07 лютого 2024 року приватний виконавець подала до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа у цивільній справі №499/1011/23 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (далі також подання від 07 лютого 2024 року, подання).

Приватний виконавець долучила до подання документи (далі документи), на підставі яких зазначає таке: на виконанні приватного виконавця знаходиться виконавче провадження №73703909 з виконання виконавчого листа №499/1011/23 виданого Іванівським районним судом Одеської області 14 грудня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 (далі також боржник , особа, ОСОБА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (далі також ТОВ СІТІ ФІНАНС) заборгованості в загальному розмірі 66888 гривень 58 копійок; 02 січня 2024 року відкрите виконавче провадження №73703909; 02 січня 2024 року винесено постанову про арешт коштів та направлено, яку направлено до АТ "УКРСИББАНК", АТ «КРЕДОБАНК», ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК", АТ «Банк Альянс», АТ"Райффайзен Банк", АТ "Ощадбанк", АТ "ОТП БАНК", АКБ «Приватбанк», АТ "ПроКредит Банк", АТ "СЕНС БАНК", АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", АТ "ОКСІ банк", ПАТ «Південний», АТ "БАНК АВАНГАРД", АТ "Ідея Банк", АТ "Акціонерно-комерційний банк "Львів", АТ "ІНГ Банк Україна", АТ "АЛЬТБАНК", АТ "Універсал Банк", ПАТ "Банк Восток", ПАТ "Індустріалбанк", АТ "ТАСкомбанк»; 02 січня 2024 року винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника; 03.01.2024 винесено постанову про розшук автомобіля боржника NISSAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ; Державною прикордонною службою України надана відповідь про те, що боржник в період з 02 січня 2024 року по 07 лютого 2024 року не перетинав державний кордон; відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності майно не зареєстроване; 02 січня 2024 року за адресою реєстрації боржника приватним виконавцем надіслана постанова про відкриття виконавчого провадження та виклик про необхідність з`явлення до виконавця 30 січня 2024 року о 10 годині 00 хвилин за адресою: 65058, Одеська область, місто Одеса, вулиця Маршала Говорова, 7, офіс 6-2, для сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, який 04 січня 2024 року вручений члену сім`ї боржника; 30 січня 2024 року боржник на виклик приватного виконавця не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, причини неявки не повідомив, декларацію про майновий стан не надав; 02 січня 2024 року приватний виконавець надіслала вимогу боржнику бути присутнім та надати їй доступ до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 02 лютого 2024 року з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин; 02 лютого 2024 року здійснений вихід для проведення опису та арешту майна, однак доступ до приміщення боржник їй не надав; боржник ухиляється від виконання рішення, чим порушує право стягувача на володіння своїм майном.

Суд вирішує питання за подання приватного виконавця.

2. Суд щодо неприбуття в судове приватного виконавця зазначає таке.

Приватний виконавець у поданні просила провести його розгляд без її участі.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (частина 4 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд вважає за можливе розглянути подання без участі приватного виконавця, яка повідомлена про дату, час та місце розгляду подання.

3. Норми закону, яким керувався такі.

3.1. Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (стаття 33 Конституції України).

3.2. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом (частина 1 статті 441 ЦПК).

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (частина 3 статті 441 ЦПК).

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (частина 7 статті 441 ЦПК).

3.3. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

3.4. Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (пункт 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»).

4. Мотиви суду такі.

4.1. Суд зазначає, що під час вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України необхідно враховувати, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин необхідно з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання.

Право на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон у приватного виконавця виникає лише у разі ухилення боржника від покладених на нього рішенням суду зобов`язань. Отже наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням.

Суд наголошує, що стаття 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Суд враховує, що відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Суд вважає, що, з огляду на приписи норм зазначених у розділи 3 мотивувальної частини цієї ухвали, приватний виконавець не надала належні, достатні докази, які б свідчили про саме умисне ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відтак, суд не вбачає наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, тому подання є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Водночас суд звертає увагу приватного виконавця, що нею не доведено, яким чином очікуване задоволення поданого подання допоможе забезпечити виконання рішення суду.

5. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить висновку щодо необхідності відмови в задоволенні подання.

6. Інші питання такі.

Повний текст ухвали складений 14 лютого 2024 року, через перебування судді 09 лютого 2024 року на навчанні, вихідними днями 10, 11 лютого 2024 року та перебування судді з 10 години 09 хвилин до 16 години 08 хвилин 12 лютого 2024 року в нарадчій кімнаті.

Керуючись статтями 260, 261, 441 ЦПК,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання від 07 лютого 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 14 лютого 2024 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК