Справа № 523/3289/23
Провадження №2/523/1730/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

за участю представника відповідача Андрущака С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

Так 17.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», далі - Банк, та гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), далі - Відповідач, укладено угоду № 200107590 щодо кредитування, далі - Кредитний договір.

Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 36000 грн., з встановленим строком користування з 17.09.2014 р. по 20.05.2017 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20.07.2020р. ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ), далі - Позивач, набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 відповідно до якої Позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором.

Таким чином, Банк, правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк.

Станом на 16.02.2023 р. загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором становить 75820,24 грн., з яких:

24494,61 грн. - заборгованість за кредитом;

51325,63 грн. - заборгованість за відсотками.

Вищевказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача.

Рух справи.

Заочним рішенням суду від 11.04.2023р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості були задоволені у повному обсязі.

ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення суду від 11.04.2023р..

Ухвалою суду від 28.08.2023р. заочне рішення суду від 11.04.2023р. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2023р. було задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів та зобов`язано ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надати до суду оригінали усіх документів, які пов`язані з укладенням та виконанням договору № 200107590 від 17.09.2014р., який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

На виконання даної ухвали суду ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надіслало до суду оригінали документів, які пов`язані з договором № 200107590 від 17.09.2014р., а саме:

заявою (оферта) №200107590 від 17.09.2014р., анкета №683816 від 17.09.2014р., довідка про умови кредитування та орієнтовану сукупність вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту, тарифи про продукту «МКредитка», розписку про отримання платіжної картки та/або пін-коду від 17.09.2014р..

Окрім того, позивачем було подано копію запиту до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо надання документів з ПАТ «Банк Михайлівський», які пов`язані з договором №200107590 від 17.09.2014р..

08.11.2023р. до системи «Електронний суд» надійшли документи від позивача - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», які були отримані позивачем від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на поданий запит.

Ухвалою суду від 30.11.2023р. було приєднано до матеріалів справи подані ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» докази, а саме: копії виписок по рахункам відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судове засідання представники позивача подали заяву, згідно якої просили справу розглянути у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись що відсутні докази того, що відповідач отримав кредитні кошти, доказів акцептування відповідачем договору, а також просив застосувати строк позовної давності.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 17.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», далі - Банк, та гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), далі - Відповідач, укладено угоду № 200107590 щодо кредитування, далі - Кредитний договір. (Т.4, а.с. 153)

Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 36000 грн., з встановленим строком користування з 17.09.2014 р. по 20.05.2017 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Представник відповідача посилається на те, що відповідач фактично не завершив укладення кредитного договору, оскільки не погоджувався з умовами надання кредиту, кошти не отримував.

Суд приходить до висновку, що вищевказані твердження представника відповідача є необґрунтованими та такими, що не підтверджується наявними доказами.

Так, ухвалою суду від 10 жовтня 2023р. було задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів та зобов`язано ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надати до суду оригінали усіх документів, які пов`язані з укладенням та виконанням договору № 200107590 від 17.09.2014р., який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

На виконання даної ухвали суду ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надіслало до суду оригінали документів, які пов`язані з договором № 200107590 від 17.09.2014р., а саме:

заява (оферта) №200107590 від 17.09.2014р., анкета №683816 від 17.09.2014р., довідка про умови кредитування та орієнтовану сукупність вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту, тарифи про продукту «МКредитка», розписку про отримання платіжної картки та/або пін-коду від 17.09.2014р..(Т.4, а.с. 153-157)

В судовому засіданні судом було оглянуто оригінали вищевказаних документів, з яких убачається наявність особистих даних відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також наявний його підпис на даних документах.

Окрім того, позивачем було копії виписок по рахункам відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), які пов`язані з договором №200107590 від 17.09.2014р., з яких убачається про користування відповідачем кредитними коштами.

Відповідно виписки по рахунку № НОМЕР_2 з 23.05.2016 по 27.07.2020 за кредитним договором № 200107590 від 17 вересня 2014 року загальна сума заборгованості становить 75 820,24 грн., яка складається з: - 281,09 (двісті вісімдесят одна гривня 09 коп.) грн. відсотки по кредитному

договору № 200107590 від 17 вересня 2014 року; 10 650,59 (десять тисяч шістсот п`ятдесят гривень 59 коп.) грн. - відсотки по кредитному договору № 200107590 від 17 вересня 2014 року; 40393,95 (сорок тисяч триста дев`яносто три гривні 95 коп.) грн. - відсотки по кредитному договору № 200107590 від 17 вересня 2014 року 24 494,61 (двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто чотири гривні 61 коп.) грн, повернення кредитного договору № 200107590 від 17 вересня 2014 року (заборгованість за тілом кредиту).

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються наступними нормами законодавства.

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом.

Положеннями ст.204 ЦК закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки підлягають виконанню.

Враховуючи той факт заява (оферта) №200107590 від 17.09.2014р., анкета №683816 від 17.09.2014р., довідка про умови кредитування та орієнтовану сукупність вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту, тарифи про продукту «МКредитка», розписка про отримання платіжної картки та/або пін-коду від 17.09.2014р. були підписані відповідачем, а також, що даний факт не спростований в судовому порядку, то у сукупності данні докази підтверджують отримання кредиту.

В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2020р. ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ), далі - Позивач, набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 відповідно до якої Позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором.

Згідно додатку до вищевказаного договору позивачу передавались права за кредитним договором №200107590 від 17.09.2014р., який був укладений з відповідачем, де вказано дата відкриття кредитного договору від 17.09.2014р., а дата закінчення кредитного договору 20.05.2017р., суму кредиту у розмірі 36000 гривень, загальний залишок заборгованості 75850 гривен 24 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту у розмірі 24494 грн. 61 коп., заборгованість за доходами 51325 грн. 63 коп. (Т.1, а.с. 26)

Щодо строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

Зазначені правові позиції висловлені Верховним Судом України у постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12.

За статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, комісії, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту, ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» мав право від дня завершення строку кредиту 20.05.2017р. та протягом наступних трьох років, звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права. Однак, позовну заяву подано до суду лише 06.02.2023р. ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Відповідно до ч.1 ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надіслало до суду пояснення щодо поважності причин пропуску строку позовної давності наступного змісту.

У червні 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; Національного банку України та ОСОБА_2 , в якому просило застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905. Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 30.05.2016 № 37 затверджено результати проведеної перевірки, наведені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 № 1, згідно з якими встановлено нікчемність укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «ФК «Плеяда» договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, за умовами якого останній зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження ПАТ «Банк Михайлівський», а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників), яке у подальшому ТОВ «ФК «Плеяда» відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» за договором факторингу від 20.05.2016 № 1. Посилаючись на нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, зважаючи на положення ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2017, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019, у задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 16.01.2020 касаційну скаргу ФГВФО задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2019 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

20 липня 2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20.07.2020 року. Відповідно до цього договору відбулося відступлення права вимоги за певним переліком кредитних договорів, в тому числі і за Кредитним договором № 200107590 від 17 вересня 2014 року. Згідно додатку 1 до договору про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20.07.2020 року, Банком було відступлено ТОВ «Діджи Фінанс» суму простроченої заборгованості, яка виникла із порушення Відповідачем ОСОБА_1 свого зобов`язання перед Банком, а саме: умов Кредитного договору № 200107590 від 17 вересня 2014 року щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків (доходу) за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 замінено позивача у справі ПАТ «Банк Михайлівський» на його правонаступника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Отже, згідно ухвали Господарського суду міста Києва по справі № 910/11298/16 від 03 вересня 2020 року, ТОВ «Діджи Фінанс» є належним кредитором за Кредитним договором № 200107590 від 17 вересня 2014 року. 01 липня 2021 року Північним апеляційним господарським судом ухвалено Постанову по справі № 910/11298/16, якою: «Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у господарській справі № 910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (права вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор», зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (права вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього». Проте, Постанова Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року по справі № 910/11298/16 не була виконана добровільно, а оригінали документів, зокрема кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, в тому числі і за Кредитним договором № 200503010 від 13.04.2016 не були передані ТОВ «Діджи Фінанс» відразу після ухвалення зазначеного вище рішення суду. Тому, на примусове виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ «Діджи Фінанс» від 12.08.2021 - приватним виконавцем відкрито ВП 66483131 щодо ТОВ «ФК «Плеяда» та від 12.08.2021 - приватним виконавцем відкрито ВП 66491947 щодо ТОВ «ФК «Фагор».

Таким чином, кредитні договори, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, в тому числі і Кредитний договір № 200107590 від 17 вересня 2014 року було передано ТОВ «Діджи Фінанс» лише на початку 2023 року, про що свідчать: копія постанови про закінчення виконавчого провадження № 66491947 від 17.03.2023 (ТОВ «ФК «Фагор» виконано обов`язок перед ТОВ «Діджи Фінанс» з передачі оригіналів кредитних договорів), копія постанови про закінчення виконавчого провадження № 66483131 від 29.12.2022 (ТОВ «ФК «Плеяда» виконано обов`язок перед ТОВ «Діджи Фінанс» з передачі оригіналів кредитних договорів).

Суд звертає увагу на те, що між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ саме, 20.07.2020 року.

До ТОВ «Діджи Фінанс» від ПАТ «Банк Михайлівський» перейшли права та обов`язки тільки за визначеним переліком кредитних договорів, тобто ТОВ «Діджи Фінанс» не є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський» за всією діяльністю Банку.

Однак станом на 20.07.2020р., враховуючи дату закінчення кредитного договору 20.05.2017р., строк зальний строк позовної давності сплинув 20.05.2020р.

Отже, уклавши договір відступлення прав вимоги, позивач набув права вимоги щодо відповідача по спірному кредитному договору, але пропустив строк позовної давності на пред`явлення позову до відповідача, оскільки такий строк був пропущений попереднім кредитором.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто позивач, як набувач прав кредитора (новий кредитор), за певної обачності мав реальну можливість дізнатися про пропуск строку позовної давності станом на час укладення договору відступлення прав вимоги.

Таким чином, позивач міг передбачити обсяг прав, що перейде до нього в разі укладення договору про відступлення права вимоги, однак не здійснив достатньої належної обачності при укладенні договору.

Згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що строки позовної давності пропущені з поважних причин.

Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності, що убачається з поданого відзиву.

Суд зауважує, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову за спливом строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258-259,263-265,268,274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором № 200107590 від 17.09.2014 року, а саме 24494,61 грн. - заборгованість за кредитом; 51325,63 грн. - заборгованість за відсотками, а також судового збору у розмірі 2684 гривні залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Копію повного тексту рішення сторони можуть отримати у п`ятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 29.01.2024