Справа № 349/2403/23
Провадження № 2/349/117/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 лютого 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/2403/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

13 грудня 2023 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", інтереси якого представляла Кудіна А.В., звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №745326852 від 02 лютого 2021 року в розмірі 19 200 гривень.

В обгрунтування позову зазначено, що 02 лютого 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №745326852 . Договір було підписано електронним підписом ОСОБА_1 , який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер його мобільного телефона, про що свідчать умови кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, які визначені договором. 31 грудня 2020 року на підставі Додаткової угоди №26 до вищезазначеного договору факторингу сторонами текст договору було викладено у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №125 від 16 березня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №745326852 від 02 лютого 2021 року.

20 жовтня 2022 року між ТОВ " ТАЛІОН ПЛЮС" і ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено договір факторингу №20102022 відповідно до умов якого ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" відступило фактору право вимоги до боржників згідно реєстру. За реєстром боржників №1 від 21 жовтня 2022 року до договору факторингу №20102022 до позивача перейшло право вимоги до відповідача в сумі 19 200 грн. З яких 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 200 грн. сума заборгованості за відсотками.

Після відступлення права вимоги відповідач не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості. З часу отримання позивачем права вимоги до відповідача по вищезазначеному договору, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. З цих підстав провили позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Окуневич М.В., подав відзив на позов. Відповідно до відзиву позивач не визнає позову зовсім з тих підстав, що сума кредиту з відсотками становила 6918 грн., з яких відсотки 918 грн., макет платіжної інструкції про надання кредиту не є належним доказом про отримання кредитних коштів. З цих підстав просив у позові відмовити повністю.

У судове засідання представник позивача Ільїн А.Є. не з`явився, просив справу розглядати у його відсутності, про що направив на адресу суду письмове клопотання.

Відповідач, представник відповідача у судове засідання не прибули, у відзиві зазначили про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02 лютого 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і ОСОБА_1 за допомогою цифрового підпису було укладено електронний кредитний договір № 745326852.

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання фінансового кредиту №745326852 розмір кредиту становив 6 000 гривень, кредит надавася строком на 9 днів, тобто до 11 лютого 2021 року. Дата надання кредиту 02 лютого 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 620,5% річних від суми кредиту.

Згідно графіку розрахунків загальна вартість кредиту становила 6918,00 грн. з яких 6000 грн. - сума кредиту, 918,00 грн. - проценти за користування кредитом. Дата видачі кредиту - 02 лютого 2021 року, дата платежу - 11 лютого 2021 року.

Отримання кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням від 02 лютого 2021 року про зарахування коштів.

28 листопада 2018 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта.

За реєстром прав вимоги №125 від 16 березня 2021 року до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" під №633 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №745326852 від 02 лютого 2021 року на загальну суму 11 472,00 грн. з яких сума боргу - 6000 грн., заборгованість за відсотками 5 472,00 грн.

За розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" щодо позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором 745326852 станом на 16 березня 2021 року - дату відступлення права вимоги сума боргу за кредитом становила - 11 472,00 грн. з яких заборгованість по тілу кредиту - 6000 грн., заборгованість за відсотками 5 472,00 грн.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 20 жовтня 2022 року укладений договір факторингу №20102022 з ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" відповідно до умов якого та витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № на суму 19 200 грн. з яких 6000 грн. заборгованість по основному боргу, 13200 грн. заборгованість по відсотках.

За ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) зазначено, що: «визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у даному випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

З огляду на викладене, нарахування позивачем за кредитними договорами відсотків за кредитом після закінчення строку дії договору є неправомірним.

Тому заявлена ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за кредитними договором після 11 лютого 2021 року є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договором, що підтверджується розрахунками заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме - стягнення 6000 грн. - суми заборгованості за основним зобов`язанням та 918 грн. - процентів за користування коштами в межах строку кредитування.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із платіжної інструкції №51713 вбачається, що позивачем 05 грудня 2023 року оплачено судовий збір в розмірі 2684,00 гривні, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 967,05 грн., що становить 36,03% від розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За п.3 ч.2 ст.141 інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, відповідачем надано квитанцію до прибуткового ордера №02/24 від 04 січня 2024 року про оплату 5000 грн., акт №01-02/24 виконаних робіт (наданих послуг) від 04 січня 2024 року згідно якого загальна вартість наданої відповідачу правової допомоги адвоката становить 5 000 грн.

Представиник позивача подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки такі є неспівмірними зі складністю справи.

Враховуючи, що справа є незначної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, долучених доказів щодо цих витрат, заперечень представника позивача щодо такого розміру витрат, а також, що позовні вимоги позивача задоволено частково, суд дійшов висновку про визначення вартості послуг адвоката на суму 1500 грн. і відповідно стягнення з позивача на користь відповідача 959,55 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката (1500 грн. х 63,97% : 100 % = 959,55).

Керуючись ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України,,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором №745326852 від 02 лютого 2021 року в сумі 6000 гривень (шість тисяч гривень 00 копійок) заборгованості за тілом кредиту, 918 гривень (дев`ятсот вісімнадцять грн.) заборгованості за процентами. Всього на загальну суму 6918 гривень ( шість тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір в розмірі 967,05 грн ( дев`ятсот шістдесят сім грн. 05 копійок).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 959,55 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри,30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 13 лютого 2024 року.

Суддя О.О.Гаврилюк