Провадження № 2/185/1037/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 січня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Ткач Т.В., представника третьої особи Рябко Н.В. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В

Позивач 27.11.2023 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав.

Позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати залишити за позивачем.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач є матерю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання дитини.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник позивача позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідач звернулася до суду з заявою у якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що Органом опіки та піклування Павлоградської міської ради складено висновок про відсутність підстав для позбавлення відповідача її батьківських прав.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Сторони по справі є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сьогоднішній день дитина проживає разом з позивачем та фактично повністю знаходиться на його утриманні. Позивач займається вихованням, навчанням, лікуванням дитини.

Відповідач проживає окремо, вихованням та утриманням дитини не займається. Відповідач нотаріально оформила згоду на позбавлення її батьківських прав відносно доньки.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради, Орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України «мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

2) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини».

Така поведінка відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, «батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток».

Всі ці факти, а також невиконання відповідачем ОСОБА_2 вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, ст.18 «Конвенції про права дитини», в якій зазначено, що батьки несуть відповідальність за життя та виховання своїх дітей, Конвенції прав дитини, яка визначає, що діти повинні зростати в умовах турботи, батьки повинні бути предметом піклування про своїх дітей, нести відповідальність про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, піклуватися про стан дітей, чого не може дати своїй дитині мати ОСОБА_2 і стали вирішальними у піднятті питання про її позбавлення батьківських прав. Відповідач сама згодна на такі кроки.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що на теперішній час є всі необхідні підстави для задоволення позову.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Дніпровському апеляційному суду.

Повний текст рішення суду складено 30 січня 2024 року.

Суддя: В. О. Головін