КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/133/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року місто Київ

справа №755/14942/23

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Борисової О.В.,

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Слободянюк А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК», треті особи: державний реєстратор-приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Державна іпотечна установа про скасування рішення та запису про реєстрацію права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив:

скасувати рішення, запис державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Швеця Р.О. від 29 червня 2016 року по реєстрації права власності на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» нерухомого майна - квартири по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копіїухвали.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачуу зв`язку із неусуненням недоліків.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що суд першої інстанції не врахував, що він на виконання вимог ухвали Дніпровського районного суду містаКиєва від 16 жовтня 2023 року надавзаяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції.

Вказував, що він також додатково надав суду,на його вимогу, наявні судові рішення з мокрою печаткою,крім ухвали Окружного адміністративного суду та постанови Київського апеляційного адміністративного суду (які з мокрими печатками у нього не зберіглися), п.2.3 додатку до позовної заяви, які виключаються.

Зазначав, що в заяві про усунення недоліків він вказав, що ці документи виключаються з додатку до позовної заяви, і в новій редакції позовної заяви з додатком вже немає посилання на ці документи. Тобто він їх не надавдо позовної заяви взагалі, оскільки це право сторони по справі викладати фактичні обставини та надавати необхідні докази для розгляду справи, а суд вирішує питання за наявними наданими доказами.

Вважає, що судове рішення про повернення позовної заяви (тому числі і в новій редакції) є порушенням права на справедливий судовий захист і є по суті обмеженням права на доступ до суду.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви викладені у ст.175 ЦПК України, згідно вимог якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», треті особи: державний реєстратор-приватний нотаріус КМНО Швець Р.О., Державна іпотечна установа про скасування рішення та запису про реєстрацію права власності на квартиру.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачами копії ухвали.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає положенням ст.175 ЦПК України, а саме:

позивач не виклав обставини виникнення у нього права власності на спірне нерухоме майно, виникнення договірних або інших відносин з відповідачем, обставин порушення або невизнання відповідачем прав відповідача, тобто послідовно викладених фактичних обставин для звичайного їх сприйняття. Фактично зміст позовної заяви зводиться до цитування та викладення змісту судових рішень в інших провадженнях, що також є недоліком позовної заяви, який повинен бути усунутий позивачем шляхом надання позовної заяви у новій редакції;

відомості визначеної позивачем третьої особи у справі - Державної іпотечної установи не містять інформації про код вказаної установи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

копії документів додані до позовної заяви, зокрема, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року, постанова Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року - є виготовленими з копій, а тому вони мають бути зшиті разом та завірені.

На виконання вимог ухвали від 16 жовтня 2023 року позивачем була надана заява про усунення недоліків від 02 листопада 2023року, позовна заява в новій редакції та належним чином завірені додатки, які до неї додаються.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд виходив з того, що позивач не усунув в повному обсязі недоліки вказані в ухвалі суду 16 жовтня 2023 року.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Виходячи з системного аналізу норм права, предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для визнання позовної заяви неподаною і повернення позивачу.

З аналізу норм процесуального права вбачається, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

За змістом статей 13, 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови у задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви суддя лише перевіряє, чи має заявник, відповідно до статті 4 ЦПК України право на порушення справи, чи відповідають форма і зміст заяви вимогам, чи дотримані правила підсудності та чи не має інших, встановлених законом перешкод для порушення справи в суді.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом до ПАТ «ПРИВАТБАНК» про скасування рішення та запису про реєстрацію права власності на квартиру, у позовній заяві обгрунтував свої позовні вимоги та до позовної заяви надав докази, якими він обгрунтовував свої вимоги.

Усуваючи недоліки, які викладені в ухвалі суду від 16 жовтня 2023 року позивач виклав свої пояснення щодо вказаних йому судом недоліків позовної заяви щодо наданнякопій судових рішень з мокрою печаткою, вказавши, що п.п.2, 3 додатку до позовної заяви: ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року виключаються. Також надав позовну заяву в новій редакції, до якої долучив належним чином завірені копії додатків, які до неї додаються.

Однак, постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суд першої інстанції вищевказаного не врахував.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, щоухвала про повернення позовної заяви позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків не ґрунтується на нормах процесуального права.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: