Справа № 638/7029/13-ц
Провадження № 4-с/638/33/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: Цвіри Д.М.

секретаря: Зінченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 Подвезько А.В. звернулося до суду з вищевказаною скаргою.

В обґрунтування скарги вказує на те, що заочним рішенням від 25 жовтня 2013 року Дзержинський районний суд м. Харкова, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу № 638/7029/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Судом позов ОСОБА_1 задоволено та ухвалено, крім іншого, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3441 грн. 00 коп.

04 липня 2014 року Дзержинським районним судом міста Харкова на виконання рішення від 25 жовтня 2013 року стягувачу було видано виконавчий лист № 638/7029/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 3 441 грн. 00 коп.

В порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний виконавчий лист було подано стягувачем до Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції разом із заявою про відкриття ним виконавчого провадження.

За вказаним вище виконавчим листом, 23 липня 2014 року було відкрито виконавче провадження № 44154273 зі стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 3 441,00 грн.

З цього часу до моменту написання цієї скарги на рахунок Стягувана за цим виконавчим провадження ніяких коштів не надходило.

Однак, 12 жовтня 2023 року на відділенні поштового зв`язку, за місцем його реєстрації, ОСОБА_3 отримав рекомендований лист, вкладення до якого були постанова від 07 березня 2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу, винесена державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ в рамках виконавчого провадження N° 44154273, та супровідний лист до неї.

Слід зазначити, що з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувану, 07 березня 2023 року, до моменту направлення її Стягувану, стороні виконавчого провадження, 03 жовтня 2023 року - пройшло майже 7 (сім) місяців (згідно тренінгу поштового відправлення, лист за штрихкодовим ідентифікатором № 744 було відправлено представником Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ з поштового відділення № 24 03 жовтня 2023 року).

Відповідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» - документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Така бездіяльність державного виконавця щодо несвоєчасного повідомлення Стягувана про закриття виконавчого провадження № 44154273 є неправомірною та порушує права та законні інтереси Стягувана ОСОБА_1 .

Слід також зазначити, що виконавче провадження № 44154273 перебувало на виконанні державних виконавців Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ протягом більш ніж 9 (дев`яти) років.

За весь період з 2014 року державним виконавцем, в провадженні якого перебувало виконавче провадження № 44154273, окрім постанов про арешт та розшук майна боржника в 2014 році, не було вчинено належних виконавчих дій, спрямованих на фактичне виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2013 року у цивільній справі № 638/7029/13-ц.

Але ж, всі ці дев`ять років боржник ОСОБА_2 живе повноцінним життям, харчується, одягається, працює, їздить за кордон.

Отже, державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ не було вчинено в повному обсязі виконавчих дій, спрямованих на розшук майна, на яке може бути звернено стягнення.

Натомість 07 березня 2023 року державний виконавець Шевченківського місті Харкові СМУ МЮ, в провадженні якого перебувало виконавче провадження 44154273, виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», нібито відсутність у боржника майна.

Також, необхідно зазначити, що державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ, в провадженні якого перебувало виконавче провадження № 44154273, у постанові від 07.03.2023 не надав роз`яснення щодо повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, неправомірна бездіяльність, незаконні дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувану призвели до порушення прав та законних інтересів стягувана: спричинила збитки, недоотримання доходів, нанесла матеріальну шкоду, що суперечить ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Звертаючись зі своєю скаргою на незаконні дії та на неправомірну бездіяльність державного виконавця, а фактично - абсолютну бездіяльність щодо виконання державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції рішення суду, що набрало законної сили, скаржник ОСОБА_1 небезпідставно сподівається на забезпечення йому гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції права на справедливий суд, який захистить і відновить його порушені права стягувана, визнає недопустимою і протиправною бездіяльність державних виконавців щодо невиконання судового рішення та зобов`яже останніх негайно вжити всіх належних визначених заходів щодо виконання судового рішення майнового характеру.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в провадженні якого знаходився відповідний виконавчий лист, не вжив всіх необхідних заходів щодо розшуку майна, на яке може бути звернено стягнення, тим самим не виконав Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 жовтня 2013 року у цивільній справі № 638/7029/13-ц.

За результатами своєї бездіяльності державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» що, ніби то, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Така бездіяльність та незаконні дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ є неправомірною та порушує права та законні інтереси Стягувача ОСОБА_1 .

З метою компенсування витрат, які були понесені ОСОБА_1 у зв`язку із виниклою необхідністю звернення до адвоката Поліщука О. Л. для надання ним професійної правничої допомоги з метою написання Скарги, на виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, ОСОБА_1 подає та зазначає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних його адвокатом під час складення Скарги на неправомірну бездіяльність та незаконні дії державного виконавця Шевченківської ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ в рамках виконавчого провадження № 44154273, відкритого на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 3441 грн. 00 коп.:

З наведених підстав просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ, в провадженні якого знаходилось виконавче провадження N° 44154273, щодо невиконання п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ, в провадженні якого знаходилось виконавче провадження N° 44154273, щодо недотримання порядку звернення стягнення на кошти та інше майно боржника;

- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ від 07 березня 2023 року про повернення виконавчого документа стягувану в рамках виконавчого провадження N° 44154273 про стягнення з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 3 441 грн 00 коп.;

- стягнути з Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) понесені ним та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 3 840 грн. 00 коп.

09.11.2023 на офіційну електронну пошту суду представником Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ подано відзив, яким заперечував проти доводів скаржника, посилаючись на те, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі по тексту АСВП) відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, на виконанні у відділі перебувало ЗВП №27667694 до складу якого входило зокрема і ВП №44154273.

При виконанні зведеного виконавчого провадження слід враховувати черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутих коштів та черговість розподілу стягнутих з боржника грошових сум:

Розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

у першу чергу повертається авансовий внесок стягувана на організацію та проведення виконавчих дій;

витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувана;

вимоги стягувана та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

У разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:

1)забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2)вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника;

3)вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами;

4)вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;

5)у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувану суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

У разі якщо виконавчі документи щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інших вимог, пов`язаних із трудовими правовідносинами, надійшли протягом одного дня і стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог за такими виконавчими документами, відповідні вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувану суми.

Ще 05.09.2011 року державним виконавцем в рамка ЗВП№27667694 за ВП №27191892 було описано все рухоме та нерухоме майно боржника, та 30.01.2014 року було реалізовано нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 78,5 кв.м., житлова площа -55,00, 3- кімнатна., яка належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо, рухомого майна, а саме марка ТЗ: AUDI Модель ТЗ: А6 Категорія ТЗ: ЛЕГКОВИЙ Рік виробництва ТЗ: 1997 VIN: НОМЕР_2 Номер кузова: НОМЕР_2 Номерний знак: НОМЕР_3 Колір ТЗ: СИНІЙ, було об`явлено в розшук державним виконавцем в рамках зведеного виконавчого провадження.

Оскільки, виконавче провадження ВП № 44154273 яке входило до складу ЗВП було відкрито 05.08.2014 р., а майно реалізовано ще 30.01.2014 році, тобто, до моменту відкриття зазначеного виконавчого провадження, що унеможливлювало здійснити пропорційний розподіл і за ВП № 44154273.

Державним виконавцем періодично здійснювалися запити в АСВП до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно- правовими договорами, про останнє місце роботи, Пенсійного фонду України про осіб- боржників, які отримують пенсії; Міністерства внутрішніх справ щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів; Державної фіскальної служби про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями; Державної фіскальної служби про джерела отримання доходів.

Згідно електронної відповіді з Державної фіскальної служби України:

1.про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, у боржника відсутні рахунки.

2.про джерела отримання доходів відсутні данні.

3.про реєстраційні номери облікових карток платників податків - отримана відповідь щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника.

Згідно електронної відповіді з Пенсійного фонду України:

4.про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - відсутні данні.

5.про осіб-боржників, які отримують пенсії - відсутні данні.

Згідно електронної відповіді з Державної прикордонної служби України: про осіб-боржників, які перетинають кордон України - відсутні данні.

Оскільки, станом на 07.03.2023 р. згідно відповідей банківський установ, кошти на рахунках боржника відсутні, пенсію не отримує, дохід - відсутній, транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку та нерухоме майно у боржника відсутнє, а встановити місце знаходження боржника не виявилося можливим, державним виконавцем було виведено виконавче провадження із зведеного виконавчого провадження до на пункту 2 частини першої статті 37 Закону, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Щодо роз`яснення порядку повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, то слід зазначити, оскільки стягувач у своїй скарзі зазначає, що він має право повторно пред`явити протягом 3-х років виконавчий документ до виконання, суперечить своїм викладам у скарзі, оскільки зазначає, що обізнаний щодо строку повторного пред`явлення. Також, у Стягувана було право звернутися до державного виконавця, з письмовою чи усною заявою, щодо уточнення або роз`яснення щодо повторного пред`явлення виконавчого документа, чим він не скористався.

Отже, згідно вищенаведеного, державним виконавцем вчинено всі необхідні дії щодо стягнення заборгованості за вищевказаним виконавчим провадженням в рамках зведеного виконавчого провадження, також зазначаємо, що стягував мав право знайомитися із матеріалами виконавчого провадження за ВП 44154273 та з ЗВП №27667694. Також, у разі виникнення питань щодо виконання виконавчого документу мав право звернутися до державного виконавця у прийомний час або з письмовим зверненням, що стягувачем зроблено не було.

Також, слід зауважити, що скаржник навмисно вводить в оману суд, адже зазначає що отримав постанову про повернення виконавчого документа 12.10.2023 року де вказує номер трекінгу №744. Але, слід зауважити при перевірці реєстру відправлень Шевченківським відділом за 03.10.2023 року, встановлено, що державним виконавцем взагалі не формувалось на поштовому відділенні відправлення за №744, та при перевірці трекінгу за допомогою сайту УКРПОШТА, зауважимо що лист був відправлений на поштову адресу 03.10.2023 за індексом 61024.

Отже, слід зазначити що скаржник лист отримав ще в Березні 2023 р. та свідомо і навмисно вводить в оману суд та наклеп на державного виконавця вже неодноразово і в інших справах які розглядалися судом неодноразово. Слід зауважити, що згідно вищенаведеного скаржником пропущено строк оскарження постанови про повернення виконавчого документа.

В судове засідання не з`явилися сторони, мотивувальна частина скарги містить прохання скаржника, розглянути скаргу за його відсутності, представник Шевченківського ВДВС в прохальні частині відзиву просив розглянути скаргу їх відсутності, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2013, задоволено позов ОСОБА_1 та ухвалено, крім іншого, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати в розмірі 3441 грн. 00 коп.

04.07.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова на виконання рішення від 25.10.2013 стягувачу видано виконавчий лист № 638/7029/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 3 441 грн. 00 коп.

Виконавчий лист було подано стягувачем до Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції разом із заявою про відкриття ним виконавчого провадження.

23.07.2014 відкрито виконавче провадження № 44154273 зі стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 3 441,00 грн, але за цим виконавчим провадження ніяких коштів не надходило.

12.10.2023 на відділенні поштового зв`язку, ОСОБА_3 отримав рекомендований лист, вкладення до якого були постанова від 07.03.2023 про повернення виконавчого документа стягувачу, винесена державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ в рамках виконавчого провадження N° 44154273, та супровідний лист до неї, який направлено стягувачу 03.10.2023, постанова виконавця не містить роз`яснень, щодо можливості повторного звернення з виконавчими листами у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки;

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, яка висловлена в постанові від 24.02.2021 по справі № 756/9582/14-ц,де колігія зазначила, що разом з тим, порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, проте ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Щодо доводів виконавця, наведених у відзиві, суд ставиться критично. Виконавець вказує, що державним виконавцем було виведено виконавче провадження із зведеного виконавчого провадження відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону, але доказів цього суду не надано, витребувані судом копії матеріалів виконавчого провадження, які направлені суду у зшитому вигляді у нехронологічному порядку, містили частину виконавчого провадження скаржника та інших зведених проваджень, натомість акту, на який посилається виконавець, копії не містили.

Також, виконавець посилається на те що, стягувач у своїй скарзі зазначає, що він обізнаний про своє право повторно пред`явити протягом 3-х років виконавчий документ до виконання, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Виконавець вказує, що скаржник вводить в оману суд, вказуючи у скарзі що отримав постанову про повернення виконавчого документа 12.10.2023 року, натомість скаржник лист отримав ще в Березні 2023 р., надавши суду докази саме того, що скаржник отримав вказану постанову саме 12.10.2023, тобто саме виконавець вводить суд в оману.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Згідно з положеннями пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Зазначені положення кореспондують положенням статті 452 ЦПК України, згідно з якими судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 скориставшись своїм правом, звернувшись до адвоката за для складання скарги на дії виконавця, правову допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Поліщук О.Л., на підтвердження чого надано договір про надання правової допомоги № 01-19/10-23 від 19 жовтня 2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг до зазначеного договору.

Встановивши фактичний обсяг наданих ОСОБА_1 послуг адвокатом Поліщук О.Л., попередній розрахунок витрат, а також критерії необхідності, реальності наданих послуг та розумності їх вартості, суд дійшов висновку, що калькуляція-розрахунок заявленої суми є справедливою і співмірною, яку необхідно відшкодувати на користь скаржника, судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3840 грн.

Отже, суд вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наведених вище підстав. На думку суду, бездіяльність та постанова виконавця суперечить вищезгаданому законодавству.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 259, 260, 263, 447, 448, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ, в провадженні якого знаходилось виконавче провадження № 44154273, щодо невиконання п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ, в провадженні якого знаходилось виконавче провадження № 44154273, щодо недотримання порядку звернення стягнення на кошти ті інше майно.

Визнати неправомірну та скасувати постанову державного виконавця, Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ від 07.03.2023, про повернення виконавчого документа стягувачу в рамках виконавчого провадження № 44154273 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 3441 грн. 00 коп.

Стягнути з Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) понесені ним та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 3840 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.М. Цвіра