Справа № 758/6957/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

16.06.2023 до Подільського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить:

1. Припинити стягнення з ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 14 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з моменту подачі позовної заяви.

2. Bизнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Подільським районним судом міста Києва в справі №758/3774/21 про стягнення з ОСОБА_5 PHOKПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 PHOKПП НОМЕР_2 , якa проживає за адресою: АДРЕСА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в poзмipi 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що він перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 758/7529/20. За час перебування у зареєстрованому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_4 . Рішенням Подільського районного суду містa Києва від 27.07.2021 у справі №758/3774/21 з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти у pозмipi 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, починаючи з січня 2023 року дочка проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 . Зокрема, факт проживання дитини з позивачем підтверджується актом обстеження умов проживання №58 від 30.05.2023, що був складений спеціалістом служби у справах дітей та cім`ї Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва. Також відповідно до інформації про зареєстроване місце проживання та витягу з Рeєстру територіальної громади, позивач та його дочка зареєстровані за однією адресою, а саме: АДРЕСА_3 . Пoзивач зазначає, що має теплі стосунки з дочкою, піклується про її життя тa здоров?я, забезпечує її всім необхідним та має намір, щоб дочка і надалі проживала разом з ним. З 30.01.2023 дочка навчається в 9-Г класі спеціалізованої школи I-III ступенів №234 м. Києвa. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики з місця навчання ОСОБА_4 забезпечена всім необхідним шкільним приладдям, батько цікавиться навчанням дитини, підтримує зв`язок із закладом освіти та класним керівником. Також позивач посилається на звіт про здійснення відрахувань та виплат з грошового забезпечення №222/4/165/323/784 від 10.05.2023, відповідно до якого з нього за період з листопада 2022 poку по квітень 2023 pоку було всього утримано аліментів на суму 123 030,12 гpн., хоча вже з січня 2023 року дочка проживає разом із ним та перебувaє повністю на його утриманні. Таким чином, позивач стверджує, що оскільки на даний час він повністю утримує та піклується пpо дитину, то aлiмeнти на користь вiдповiдачки з нього стягуються безпідставно та наявні правові підстави для припинення стягнення аліментів, у зв`язку з чим він звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.

Ухвалою суду від 20.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

23.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач, ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї, заперечує проти задоволення судом позовних вимог з наступних підстав.

З 26.05.2022 відповідачка проживає за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджується договором оренди житлового приміщення (оренди) від 26.05.2022.

Відповідно до акту від 21.08.2023, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та затвердженого головою об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім 2016» ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 26.05.2022 по теперішній час фактично проживає разом з матір?ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_4 .

Також відповідачка зазначає, що позивачем не надано доказів того, що їхня дочка визначила своїм місцем проживання місце проживання позивача, а акт обстеження умов проживання №58 від 30.05.2023, на який посилається позивач в якості доказу проживання дитини разом з ним, не може бути взято до уваги, оскільки цей акт складено без урахування думки дитини. Крім того, складання такого акту при вирішенні спору, який є предметом справи, що розглядається, законодавством не передбачено. Дитина постійно проживає з відповідачкою та саме відповідачка бере більш активну участь в її утриманні та вихованні.

Зважаючи на те, що позивачем не доведено існування обставин, з якими закон пов?язує звільнення платника аліментів від їх сплати, відповідачка просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

12.10.2023 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідачки надійшло клопотання про допит відповідачки як свідка.

01.11.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що строк дії договору оренди, на який посилається відповідачка, закінчився майже рік назад. Копія акту, що була долучена до відзиву, також не є належним підтвердженням фактичного місця проживання дитини, оскільки такий акт складений за адресою, проживати по якій відповідачка не має жодної правової підстави та жодним нормативно-правовим документом така форма акту не затверджена. Крім того, той факт, що дитина з січня 2023 року проживає з батьком, також підтверджується переведенням ОСОБА_4 до іншої школи, а саме до Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 234 м. Києва, яка розташована на лівому березі міста Київ. При цьому він просить врахувати, що коли дитина проживала з відповідачкою, її успішність у навчанні значно погіршилась. Після переїзду і переведення в іншу школу успішність дитини нормалізувалась. Про це свідчить надана школою характеристика. Крім того, 16.08.2023 дитина виїхала на територію Республіки Польща для навчання, що підтверджується відповідною відміткою у її закордонному паспорті. 13.08.2023 відповідачка особисто надала нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини до Республіки Польща у супроводі ОСОБА_10 , яка є цивільною дружною позивача. Виходячи з наведеного, дочка сторін не могла фактично проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 станом на 21.08.2023 (дата складення акту). Крім того, позивач зазначає, що відповідачка не приймала жодної участі у фінансовому забезпечені дитини з початку 2023 року. Всі витрати на доньку ніс батько та його родина, на підтвердження чого ним додано відповідні докази до відповіді на відзив.

17.11.2023 позивачем подано до суду клопотання про долучення доказів.

27.11.2023 до суду від представника відповідачки надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому представник спростовує твердження позивача щодо неправомірності проживання відповідачки разом з дитиною за вказаною адресою, посилаючись на ст. 764 ЦК України, якою передбачено, що якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Таким чином, зважаючи на те, що після закінчення строку дії договору оренди житлового приміщення (квартири) від 26.05.2022 орендодавцем не висловлювалось заперечень щодо поновлення договору, дія договору неодноразово поновлювалось на строк, який був раніше встановлений договором: з 26.11.2022 по 26.05.2023; з 26.05.2023 по 26.11.2023; з 26.11.2023 по 26.05.2024. Таким чином, на момент розгляду справи відповідачка правомірно користується житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_4 . В запереченні також наголошується, що дитина до від?їзду до Республіки Польща постійно проживала з відповідачкою, саме остання несла основну частину витрат на ї утримання (придбання продуктів харчування, одягу та взуття для дитини, витрати, пов?язані з навчанням дитини, витрати на дозвілля дитини тощо). Крім того, відповідачка систематично переказує кошти на картковий рахунок дитини, відкритий в АТ «Універсал Банк», на підтвердження чого надано копії відповідних квитанцій.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали.

Відповідачка та представник відповідачки у судове засідання також не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій проти позовних вимог заперечили з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що з 05.08.2006 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05.03.2021 по справі №758/7529/20.

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Згідно з рішенням Подільського районного суду містa Києва від 27.07.2021, ухваленим у справі №758/3774/21, з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на ктримання їхньої дочки ОСОБА_11 у pозмipi 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до зазначеного рішення суду та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.12.2021 у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 стягувачем аліментів є відповідачка.

Із довідки Військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України № 222-4-165-323-1258 від 17.11.2023 вбачається, що за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 сума утриманих аліментів склала 474 486,66 грн.

Відповідно до акту обстеження умов проживання № 58 від 30.05.2023, що був складений спеціалістом служби у справах дітей та cім`ї Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації про зареєстроване місце проживання та згідно з витягом з Рeєстру територіальної громади міста Києва, позивач та його дочка зареєстровані за однією адресою, а саме: АДРЕСА_3 .

Також судом встановлено, що з 16.08.2023 дочка сторін фактично проживає у місті Тарнобжег, Республіка Польща, де навчається у Технікумі № 1.

Вирішуючи позовні вимоги про звільнення позивача від сплати аліментів та припинення стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до частини другої статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає чи проживала дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала зі стягувачем, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати за аліментами платника аліментів з дня коли дитина почала проживати із позивачем.

Із матеріалів справи вбачається, що стороною позивача доведено факт зміни місця проживання дитини у період з січня 2023 року до 16.08.2023, тобто до дати виїзду дитини на навчання до Республіки Польща.

Так, згідно з наданим позивачем до суду актом обстеження умов проживання №58 від 30.05.2023, складеним головним спеціалістом відділу соціально-правового захисту дітей Служби у справах дітей та cім`ї Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва Дяченко С.О., починаючи з січня 2023 року ОСОБА_4 проживала разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, як встановлено із пояснень сторін у судовому засіданні, з 30.01.2023 дочка сторін за їхньою згодою навчалася в Спеціалізованій школі I-III ступенів №234 м. Києвa, що знаходиться по вул. Райдужній, 18 у м. Києві, тобто навчальному закладі, який територіально розташований районі місця проживання позивача.

Факт навчання дитини у вказаному навчальному закладі також підтверджується відповідною психолого-педагогічною характеристикою дитини.

Разом із цим, як з`ясовано із пояснень відповідачки, яка була допитана судом в якості свідка, у вказаний період дитина проживала час від часу то з одним із батьків, то з іншим.

Із наданого відповідачкою акту від 21.08.2023, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та затвердженого головою об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім 2016» ОСОБА_9 , вбачається, що з 26.05.2022 по дату складення акту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживала разом з матір?ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_4 .

Настання встановлених вище обставин, а саме: зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час подання позовної заяви проживає із позивачем, впливає на припинення з 16.06.2023 для позивача сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання доньки.

Крім того, як з`ясовано судом в ході судового розгляду, на даний час дитина фактично постійно проживає та навчається за межами території України, у Республіці Польща.

Із пояснень сторін також встановлено, що вони обоє приймають участь в її утриманні, а по приїзду дитини до України вона проживає то з одним, то з іншим із батьків.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо припинення стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання дочки, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого Подільським районним судом міста Києва на виконання рішення суду від 27.07.2021 у справі №758/3774/21, то такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Слідуючи принципу диспозитивності, визначеному ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, характерною рисою таких справ є їх зв`язок із реалізацією особами їхніх цивільних, земельних, трудових сімейних, житлових та інших прав.

Разом із цим, вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, врегульоване Розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Так, згідно з ч.1, ч. 2 ст. 432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин

З огляду на наведене, враховуючи те, що законодавством визначено можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, визначеному Розділом VII ЦПК України, правові підстави для вирішення таких вимог в порядку позовного провадження відсутні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує, що за змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів задовольнити частково.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, які стягуються з нього на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 27.07.2021, ухваленого у справі №758/3774/21.

У задоволенні решти вимог позивача відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 21.02.2024.

Суддя Олена КОВБАСЮК