Справа № 462/7376/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м.Львові без повідомлення (виклику) сторінцивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу №143 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкових територій,

встановив:

Житлово-будівельний кооператив №143 ( далі - ЖБК №143) у вересні 2023 року звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути солідарно із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 6724,21 грн. заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкових територій за період з 01.12.2018 року по 01.11.2021 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ЖБК №143 діє на підставі статуту та створений виключно для управління, утримання і експлуатації житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі є зареєстрованими та проживають у квартирі АДРЕСА_2 . Станом на вересень 2023 року у відповідачів існує заборгованість за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій в розмірі 6724,21 грн. за період з 01.12.2018 року по 01.11.2021 року. У зв`язку з цим ЖБК №143звертався в суд із заявою про видачу судового про стягнення вказаної суми боргу, яку було задоволено. Разом з тим, ухвалою суду від 14.02.2022 року відповідний судовий наказ було скасовано, що дає підстави звернутися з вимогами про стягнення боргу в позовному провадженні.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 06.11.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії такої ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

08.01.2024 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позивач просить стягнути з неї та ОСОБА_2 заборгованість поза межами строку позовної давності. У матеріалах справи відсутній розрахунок тарифу на утримання будинку, банківські виписки за три роки, з яких можна побачити фактичні видатки ЖБК №143, а також відсутні фінансово-бухгалтерські документи, які стосуються видатків на утримання будинку. Зазначила, що вона сама здійснила розрахунок витрат на утримання будинку та прибудинкової території, оскільки має економічну та бухгалтерську освіту, і по даному розрахунку сплачує щомісяця за вказані послуги. Також вказала, що у довідці з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 20.09.2023 року, долученої до матеріалів справи, зазначено, що загальна площа її квартири становить 65 кв.м., що не відповідає дійсності, оскільки загальна площа її квартири становить 64 кв.м. У зв`язку з наведеним, у задоволенні позову ЖБК №143 просить відмовити.

Також, відзив на позовну заяву поштовим зв`язком подано відповідачем ОСОБА_2 , який надійшов до суду 10.01.2024 року, в якому зазначив, що він не є членом ЖБК №143 і не є власником квартири АДРЕСА_2 , а відтак не має жодного відношення до кооперативу. Вважає, що вимоги позивача про стягнення з нього заборгованості за утримання будинку, споруд та прибудинкових територій є незаконними та необґрунтованими.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, оглянувши матеріали справи №462/8713/21, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.66).

Відповідно до довідок відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 02.11.2023 року встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.33-34).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про кооперацію» кооператив це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування;

Відповідно до ст.6 Закону України «Про кооператив» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Статтею 15 Закону України «Про кооператив» визначено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних формувань осіб підприємців 26.01.2010 року зареєстровано юридичну особу Житлово-будівельний кооператив №143 за номером запису 1 023154 (а.с.7).

Відповідно до п.1.1, 1.2, 2.1 статуту житлово-будівельного кооперативу №143 затвердженого зборами членів ЖБК №143 (Протокол №6) від 18.11.2016 року (далі Статут), Житлово-будівельний кооператив №143 (надалі «Кооператив») створений у відповідності до чинного законодавства України членами кооперативу для управління, утримання і експлуатації житлового будинку АДРЕСА_1 . Власники квартир і несилових приміщень зобов?язані виконувати вимоги даного Статуту, який базується на чинному законодавстві і затверджується рішенням зборів членів об?єднання. Метою діяльності Кооперативу є забезпечення: необхідного утримання будинку та прибудинкових територій; згоди власників квартир будинку щодо обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку; мешканців будинку комунальними та іншими послугами (а.с.9).

Згідно з п.6.2.1, 6.2.3 Статуту член Кооперативу зобов?язаний виконувати вимоги Статуту Кооперативу, рішення загальних зборів членів Кооперативу і Правління Кооперативу. Своєчасно здійснювати оплату вартості комунальних послуг, вносити платежі на розрахунковий рахунок Кооперативу в розмірі, встановленому загальними зборами та Правлінням Кооперативу з урахуванням реальних витрат. Обов?язки по здійсненню всіх платежів виникають у члена Кооперативу з моменту придбання ним права власності на квартиру. У випадку затримки по внесенню платежів на рахунок Кооперативу або відмови здійснювати оплату комунальних послуг згідно із нормами, прийнятими загальними зборами та Правлінням Кооперативу на боржників та відмовників накладається примусове стягнення заборгованості через суд. Судові витрати за рахунок боржника.

Відповідно до ст.64, 66, 67, 162 ЖК України власники квартир, наймачі повинні своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідно до умов договору з організацією, яка обслуговує будинок, а також приймати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність.

Згідно положень п.5 ст.13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року № 417-VIII співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та введений в дію з 1 травня 2019 року, крім: статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту «б» підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року.).

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) від 09.11.2017 року учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону у залежності від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо).

Відповідно до ст.14 Закону передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них.

Так, протоколом зборів членів ЖБК №143 від 30.01.2021 року прийнято рішення про встановлення нових тарифів на утримання будинку з 01.01.2021 року у розмірі 6 грн. за 1 м2 (а.с.24-26).

Рішення загальних зборів членів ЖБК №143 від 30.01.2021 року щодо затвердження відповідних тарифів не оскаржувалося, в судовому порядку недійсним не визнавалося.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України, члени сім?ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов?язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Тобто, за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особи, місце проживання яких зареєстроване у квартирі у встановленому законом порядку, а також власники (співвласники) квартир, зобов?язані їх утримувати, у тому числі, нести витрати по оплаті фактично наданих житлово-комунальних послуг нарівні з іншими дієздатними, які проживають та/або зареєстровані у житлі, або співвласниками.

Згідно положень статті 541 ЦК України, солідарний обов?язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов?язання.

Частиною 1 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов?язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов?язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 з 04.12.1987 року зареєстрований та проживає у вказаній квартирі, тому він несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг разом із власником квартири.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачів по оплаті за утримання будинку по квартирі АДРЕСА_2 за період з 01.12.2018 року по 01.11.2021 року становить 6724,21 грн. (а.с.20).

Також, з даного розрахунку вбачається, що тариф на утримання будинку з 01.12.2018 року по 01.12.2020 року встановлено у розмірі 4,20 грн. за 1 м2 (до 01.09.2019 року площа 64,2 м2, з 01.10.2019 року - 65 м2), а з 01.01.2021 року по 01.11.2021 року у розмірі 6,08 грн. за 1 м2 (площа 65 м2).

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов?язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів, які підтверджують, щотариф на утримання будинку з 01.12.2018 року по 01.12.2020 року був затверджений у розмірі 4,20 грн. за 1 м2, а відповідачі проти такого також заперечують, тому в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку по квартирі АДРЕСА_2 за період з 01.01.2021 року по 01.11.2021 року, тослід зазначити, що оскільки тариф, згідно протоколу зборів членів ЖБК №143 від 30.01.2021 року, був прийнятий у розмірі 6 грн. за 1 м2, проте згідно розрахунку заборгованість по оплаті за утримання будинку тариф нараховувався по 6,08 грн. за 1 м2, тому з відповідачів підлягає стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку у розмірі 2890 ((6Х65Х11) - (120Х2 + 140Х9)) грн.

При цьому, суд не приймає до уваги покликання відповідача ОСОБА_1 про те, що загальна площа її квартири становить 64 м2, оскільки відповідачами на спростування не було надано правовстановлюючих документів із зазначенням загальної площі квартири, а згідно інформаційної довідки №362835858 від 23.01.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.69) квартира АДРЕСА_2 має загальну площу 65,4 м2, що перевищує площу за якою проводяться нарахування з 01.10.2019 року - 65 м2.

Покликання відповідача ОСОБА_1 про пропуск позивачем передбаченого ст.257 ЦК України трьохрічного строку позовної давності для звернення до суду, суд не приймає до уваги, оскільки судом задоволено позовні вимоги в межах строку позовної давності.

За положеннями ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до положень ст.141 ЦПК України та вказаного роз`яснення, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684 грн. розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, із відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЖБК №143 слід стягнути по 576,79 (42,98 % від 2684 грн.) грн. судового збору.

Керуючись ст.10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу №143 2890 грн. заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкових територій за період з 01.01.2021 року по 01.11.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу №143 по 576,79 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Житлово-будівельний кооператив №143, , місцезнаходження: 79021, м.Львів, вул.Кульпарківська, 170;

відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Текст судового рішення складений 12 лютого 2024 року.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний