справа № 2-2772/03
УХВАЛА

29 січня 2024 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Дзвінник Х.Ю.

з участю представниці заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про скасування арешту,-

в с т а н о в и в:

Представниця ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.01.2003, в порядку забезпечення позову, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням від 04.03.2003 позов ліквідаційної комісії ТзОВ «Ладмет» до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним задоволено. На дане рішення ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга, яка 12.05.2003 була задоволена, а рішення Залізничного районного суду м. Львова скасоване і прийняте нове рішенням, яким в задоволенні позову ліквідаційної комісії ТзОВ «Ладмет» до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійснив відмовлено.

В судовому засіданні представниця заявника ОСОБА_1 дала пояснення аналогічно наведеним у заяві, просить заяву задоволити, так як рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили, а питання щодо скасування заходів забезпечення позову судом не вирішувалось.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала справа № 2-2772/03 за позовом ліквідаційної комісії ТзОВ «Ладмет» до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.01.2003 в порядку забезпечення позову, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 4/.

Рішенням місцевого суду Залізничного району м. Львова від 04.03.2003 позов ліквідаційної комісії ТзОВ «Ладмет» до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним задоволено. Визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом 27.02.2003 р., за яким таку подаровано СП «ТзОВ «Ладмет» ОСОБА_2 недійсним /а.с. 9-10/.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 12.05.2003 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення місцевого суду Залізничного району м. Львова від 04 березня 2003 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви ліквідаційної комісії ТзОВ «Ладмет» до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ТзОВ «Ладмет» та ОСОБА_2 27.02.2002 р., реєстраційного посвідчення від 05.03.2002 р. про право власності на квартиру ОСОБА_2 відмовлено /а.с. 12/.

Ухвалою Верховного Суду України від 18.03.2004 касаційну скаргу ліквідаційної комісії ТзОВ «Ладмет» відхилено. Рішення апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2003 року залишено без змін /а.с. 11/.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Статтею 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З огляду на приписи статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкоду здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV(далі Закон №1952-IV) державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Приймаючи до уваги, що рішення апеляційного суду Львівської області від 12.05.2003 у справі за позовом ліквідаційної комісії ТзОВ «Ладмет» до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним набрало законної сили та на теперішній час необхідність в арешті відпала, підстави для залишення в силі заходів забезпечення позову відсутні, та зважаючи на те, що накладений арешт перешкоджає вільно розпоряджатись власнику своїм майном, відтак суд приходить до висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.158, 260, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.01.2003 р. на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29.01.2024.

Суддя: Постигач О.Б.