1Справа № 335/1906/24 2/335/1399/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засіданні Шарової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особи Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особи Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 589 від 19.05.2010 року, виданим Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою.

Відповідач є сином позивача та з 2018 року не проживає у квартирі, оскільки постійно проживає за кордоном.

З 2018 року відповідач не проживає у квартирі, проте скласти будь-який документ в тому числі акт про відсутність проживання особи на даний час не вбачається можливим, оскільки ОСББ у будинку не утворено, а інші будь-які уповноважені органи, які відповідно до закону зобов`язані складати дані акти відсутні.

Позивач посилаючись на те, що через наявність реєстрації в житловому приміщенні відповідача, він вимушений сплачувати додаткові комунальні послуги, просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

12.04.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомляє суд, про те що, він не бажає приймати участь у даній справі оскільки постійно проживає за кордоном з 2018 року, повертатися в Україну в найближчому майбутньому не планує, просив позов розглядати на підставі наявних у справі доказів за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу розглядати за його відсутністю.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 589 від 19.05.2010 року, виданим Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до відомостей наданих Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 23.09.2010 року по теперішній час.

Як свідчить інформаційна довідка Державної прикордонної служби України від 01.03.2024 року, відповідач приїжджав на територію України в останній раз в квітні 2021 року, і після цього 15.01.2022 року покинув територію України та в Україну більше не повертався.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним.

Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач належними, допустимими, достатніми, достовірними доказами довів обставини на які посилався як на підставу вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Таким чином, відповідач квартирою не користується без поважних причин протягом тривалого часу, не бере участі в її утриманні, чим порушується право власності позивача.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, , адреса: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 20А.

Повне судове рішення складено 05.06.2024 року.

Суддя Ю.В.Геєць