Провадження №: 2-о/336/17/2024
29 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя області у складі: головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С., заявника ОСОБА_1 , представника - адвоката Плужника М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подану в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства, -
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити юридичний факт спільного постійного проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства ОСОБА_1 , із спадкодавцем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з березня 2016 року до моменту відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 17.07.2023 відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи.
Заінтересованою особою 04.09.2023 подано відзив на заяву відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Також просив справу розглядати без представника Запорізької міської ради. (а.с.75-76)
В судове засідання позивач не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не надав.
Представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, просив позов задовольнити.
25.09.2023 представник заявника - адвокат Плужник М.В. в судовому засіданні просив суд задовольнити заяву та встановити факт проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства позивача та померлої ОСОБА_2 з підстав, викладених у позові.
06.11.2023 в судовому засіданніпозивач просив суд задовольнити позовну заяву, зазначивши, що померла є тіткою по матері, що йму потрібно встановити вище вказаний факт, для отримання спадщини, оскільки інші спадкоємці відсутні.
06.11.2023 в судовому засідання, в якості свідка, була допитана ОСОБА_5 , яка є дружиною заявника, яка пояснила суду, що на весні 2016 року вона разом з чоловіком ОСОБА_1 та дитиною переїхали до тітки чоловіка - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . З того часу і по день смерті останньої вони проживали разом, вели спільне господарство. Повідомила, що за комунальні послуги повністю сплачував її чоловік ОСОБА_6 , яким саме чином їй не відомо, доказів тому надати не може.
06.11.2023 в судовому засідання, в якості свідка, була допитана ОСОБА_7 , яка працює продавцем у магазині, яка повідомила суд, що прізвища померлої не знає, лише знає, що зовуть ОСОБА_8 , яка майже кожного дня разом зі своїм племінником ОСОБА_6 купувала продукти в магазині, в якому вона працює.
06.11.2023 в судовому засідання, в якості свідка, був допитаний ОСОБА_7 , який є знайомим заявника ОСОБА_1 , який повідомив суд, що знає померлу ОСОБА_2 і те що заявник ОСОБА_6 є її родичем. ОСОБА_6 декілька разів допомагав йому вирішувати побутові питання. Зазначив, що ОСОБА_6 проживає разом зі своєю сім`єю по АДРЕСА_2 . Не знає, чи вів ОСОБА_6 спільне господарство з померлою ОСОБА_9 .
Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 129)
Згідно копії Державного Акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 належало 0,0690 земельної ділянки. (а.с.137)
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно. (а.с. 153)
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2023 №791/02-31, виданою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій,оскільки ОСОБА_1 не було надано заповіт на майно, не надані документи, які підтверджують родинні відносини між ним та померлою ОСОБА_2 не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, немає підстав для закликання до спадкування та видачі йому свідоцтва про право на спадщину. (а.с.153)
Згідно Акту №303 від 08.08.2016 року, виданого начальником ЦОА МКП «Основаніє» ОСОБА_10 , в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того вказано, що зі слів сусідів та в результаті обстеження встановлено. що ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 , мешкають з 01.03.2016 року і по теперішній час. (а.с.18)
Згідно Довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 30.06.2023 №04-07/3/7975, за адресою: АДРЕСА_1 , була зареєстрована ОСОБА_2 , в період з 26.12.1980 року по 03.11.2022 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Разом з нею на день смерті зареєстровані особи відсутні. (а.с.149)
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до положень статями 55, 124 Конституції України, статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
За змістом статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Суд наголошує, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».
Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у сторін особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету; проведення спільних витрат; про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого майна (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що сторони вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.
На підтвердження факту спільного проживання позивач ОСОБА_1 послався лише на показання свідків. Проте, такі свідчення свідків не дають підстав для визнання факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства.
Разом із тим, у контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також відзначити, що згідно з усталеною судовою практикою самі лише показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16-ц, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20.
Окрім того, суд наголошує, що допитані в судовому засідання свідки жодним чином не підтвердили факт спільного проживання померлої з позивачем.
Посилання позивачем на той факт, що він здійснював поховання померлої ОСОБА_2 та надання відповідних копій, не є належним доказом на підтвердження факту спільного проживання сторін.
Посилання позивача на Акт №303 від 08.08.2016 року, відповідно до якого в квартирі АДРЕСА_3 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та мешкають ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 , з 01.03.2016 року і по теперішній час, не є достатнім доказом та жодним чином не підтверджують факт спільного проживання сторін та ведення спільного господарства.
Інших доказів позивачем під час розгляду цивільної справи суду надано не було.
З огляду на зазначене, встановивши відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження спільного проживання сторін, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, суд приходить до висновку про недоведеність факту постійного проживання позивача з покійною ОСОБА_2 однією сім`єю та відсутність факту ведення спільного господарства з березня 2016 року до моменту відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.2, 10, 19, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства, залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2024.

Реквізити учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_4 ,, РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, місцезнаходження: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд.206, .

Суддя: Н.С. Звєздова