1Справа № 335/215/24 2/335/979/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Макарова В.О.

за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 року в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ткаченко С.П., до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею після свого діда - ОСОБА_2 та бабусі - ОСОБА_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис № 3569 від 15.11.2021 року Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після померлого ОСОБА_2 . Відкрито спадкову справу № 66/2022, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 70000743 від 12.09.2022 року.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 3787 від 30.11.2021 року Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина після померлої ОСОБА_3 . Відкрито спадкову справу № 67/2022, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 70000813 від 12.09.2022 року.

19.12.2023 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І, звернулась позивачка ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1/2 (одна друга) частка автомобіля, марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску.

Також, 19.12.2023 року до вказаного приватного нотаріуса також позивачем подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 рідної баби гр. ОСОБА_3 . У заяві спадщиною зазначено: 1/2 (одна друга) частка автомобіля, марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, що в цілому належав ОСОБА_2 .

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено.

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2023 року № 1739/02-31 приватним нотаріусом Вовк І.І. у спадковій справі № 66/2022 вказано, що заявник (позивач) не надав документи, що посвідчують право власності на (одну другу) частку автомобіля, марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску. Крім того, у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2023 року № 1740/02-31 приватним нотаріусом Вовк І.І. у спадковій справі № 67/2022 вказано про те, що гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 , на день відкриття спадщини були подружжям. Однак, оскільки територія на якій проживали спадкодавці на день відкриття спадщини є тимчасово окупованою територією, то неможливо отримати інформацію щодо реєстрації місця проживання та спільно зареєстрованих осіб на день відкриття спадщини після кожного із спадкодавців. Із матеріалів спадкової справи не вбачається факту прийняття спадщини гр. ОСОБА_3 після ОСОБА_2 . Спадкоємцем документи, що посвідчують право власності на (одну другу) частку автомобіля, марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску не надано. Тому ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

При таких обставинах, позивач не може реалізувати своє право на спадщину, у зв`язку з чим звернулася до суду з даною позовною заявою та просить суд визнати за нею право власності на транспортний засіб право власності на транспортний засіб марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Ухвалою судді від 05.01.2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання про витребування доказів у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., а саме: належним чином посвідчену копію спадкової справи № 66/2022 за фактом смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також спадкову справу № 67/2022 за фактом смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.01.2024 року від Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представником ОСОБА_4 зазначено, що за умови доведення позивачем всіх обставин, на які вона посилається щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування, та враховуючи, що права Запорізької міської територіальної громади не можуть бути порушені, у разі задоволення позовних вимог, покладається на розсуд суду.

05.02.2024 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 05.01.2024 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. надано копії спадкових справ № 66/2022 рік, заведену після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 та № 67/2022 рік, заведену після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_3 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 08.02.2024 року представник позивача адвокат Ткаченко С.П. подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю та відсутності позивача ОСОБА_1 за наявними матеріалами справи. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник Запорізької міської ради Мірошніченко О.О. разом із відзивом на позовну заяву, подала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Запорізької міської ради, враховуючи відзив на позовну заяву від 23.01.2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесу будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились та представник позивача, та представник відповідача подали до суду заяви, в яких просили суд розглядати справу у їх відсутність, фіксування судового процесу судом не здійснювалося, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі, зсувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач у справі ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 є внучкою свого діда - ОСОБА_2 та бабусі - ОСОБА_3 відповідно спадкоємцем п`ятої черги за законом.

Спорідненість позивача з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 06.03.1996 року, а також копією свідоцтва про народження НОМЕР_5 . Шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_6 від 26.04.1972 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис № 3569 від 15.11.2021 року Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після померлого ОСОБА_2 . Відкрито спадкову справу № 66/2022, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 70000743 від 12.09.2022 р.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 3787 від 30.11.2021 року Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина після померлої ОСОБА_3 . Відкрито спадкову справу № 67/2022, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 70000813 від 12.09.2022 року.

19.12.2023 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І, звернулась позивачка ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1/2 (одна друга) частка автомобіля, марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску.

Також, 19.12.2023 року до вказаного приватного нотаріуса також позивачем подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 рідної баби гр. ОСОБА_3 . У заяві спадщиною зазначено: 1/2 (одна друга) частка автомобіля, марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, що в цілому належав ОСОБА_2 .

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позиву позивачу відмовлено.

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2023 року № 1739/02-31 приватним нотаріусом Вовк І.І. у спадковій справі № 66/2022 вказано про те, що, нібито, заявник (позивач) не надав документи, що посвідчують право власності на (одну другу) частку автомобіля, марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску. Тому ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2023 року № 1740/02-31 приватним нотаріусом Вовк І.І. у спадковій справі № 67/2022 вказано про те, що гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 , на день відкриття спадщини були подружжям, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Оскільки територія на якій проживали спадкодавці на день відкриття спадщини є тимчасово окупованою територією, то неможливо отримати інформацію щодо реєстрації місця проживання та спільно зареєстрованих осіб на день відкриття спадщини після кожного із спадкодавців. Наразі з матеріалів спадкової справи не вбачається факту прийняття спадщини гр. ОСОБА_3 після ОСОБА_2 . Спадкоємцем документи, що посвідчують право власності на (одну другу) частку автомобіля, марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску не надано. Тому ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Факт приналежності автомобіля марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , що видане Токмацьким ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після померлого діда - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та бабусі - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після діда - ОСОБА_2 та бабусі - ОСОБА_3 , разом із тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих на майно, яке складається з транспортного засобу марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують факт належності спадкодавцю зазначеного майна та через перебування останніх на момент смерті на окупованій території.

Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями частини 1 статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України,спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України,спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо спадкоємець протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається, таким, що не прийняв її. (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Також згідно зі ст. 11-1 Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що в разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Відповідно до абз. 2 підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України

№ 296/5 від 22.02.2012 року, в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.

Також за п. 4.10, 4.12 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена, а свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16.05.2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30.11.2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів право домагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Виходячи з передбаченого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, наведені норми Конституції України надають людині можливість будь-якими незабороненими законом засобами самому захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Ст. 15 ЦК України також передбачає право кожної особи на захист своїх цивільних прав та інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 цього ж кодексу право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, вказуючи в якості одного зі способів захисту цивільних прав та інтересів визнання права. Ст. 392 ЦК України також передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Отже позивач фактично прийняла спадщину після смерті бабусі та дідуся, звернулася до нотаріальної контори, однак оформити спадкове майно не має можливості, оскільки на момент смерті останні перебували на окупованій території. Можливість позивача у оформленні ним свого спадкового права в позасудовому порядку відсутня.

Враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Відтак, оскільки позивач фактично прийняла спадщину після смерті бабусі та дідуся, звернулася до нотаріальної контори, однак оформити спадкове майно не має можливості, оскільки на момент смерті останні перебували на окупованій території. Можливість позивача у оформленні ним свого спадкового права в позасудовому порядку відсутня, Запорізька міська рада подала до суду належним чином завірений відзив на позов, у якому не заперечує проти задоволення позову на користь позивача, виходячи з приписів п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на на транспортний засіб марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 200, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб марки DACIA модель LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Запорізька міська рада, місцезнаходження: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 206, .

Суддя В.О. Макаров