Справа № 463/5796/23
Провадження № 2/463/249/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді - Леньо С. І.

секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення їй додаткового строку в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її дочка ОСОБА_4 Вона належить до спадкоємців першої черги після її смерті. Вказує, що 26 червня 2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Якимів Н.Б. для оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус повідомила про неможливість оформлення нею спадщини у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що не змогла звернутись до нотаріуса вчасно оскільки хворіє рядом хронічних захворювань, є інвалідом І групи, неходячою, також звернення до нотаріуса утруднено у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, тому вона змушена звернутись в суд з даним позовом, просить такий задовольнити.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких в силу вимог ч.1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору сторони не подали.

Інформація про рух справи та процесуальні дії, вчинені судом в процесі її розгляду.

Позовна заява надійшла до суду 07.07.2023.

Ухвалою від 10.07.2023 позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення недоліків, ухвалою від 20.07.2023 позову заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначивши таку до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з відкриттям провадження у справі суд направив сторонам інформаційне повідомлення про права та обов`язки сторін (а.с.37), в тому числі про обов`язок подати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, а також неможливість приховування доказів. Цим же повідомленням сторонам роз`яснено порядок та строки подання доказів.

Інтереси позивача представляв адвокат і в такому випадку за загальним правилом, яке закріплено в статті 221 ЦПК України суд звільнений від обов`язку з`ясовувати обізнаність учасників справи з їхніми правами та обов`язками та роз`яснювати їх. Зрештою, сторони не звертались до суду з проханням роз`яснити їхні права та обов`язки.

Ухвалою від 26.09.2023 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи. Підготовче судове засідання призначене на 16.11.2023 відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача та надходженням клопотання про заміну відповідача.

Ухвалою від 28.11.2023 проведено заміну первісного відповідача Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради належним відповідачем Львівською міською радою, розгляд справи відкладено на 18.12.2023.

Ухвалою від 18.12.2023 до участі у справі залучено як співвідповідача ОСОБА_3 .

Справа розглядалась в порядку загального позовного провадження, і перед тим як розпочати розгляд справи по суті суд провів підготовче засідання, в межах якого були виконані завдання підготовчого провадження.

Підготовче провадження закрито ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18.12.2023. Справа призначена до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду даної справи судом досліджено матеріали справи та належним чином завірені матеріали спадкової справи №42/2023, після смерті ОСОБА_4 .

Сторони мали можливість надавати суду пояснення та докази, якими підтверджуються їхні вимоги чи заперечення. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу ч. ч. 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України, вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.

Суд у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відтак, суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Узагальнена позиція сторін під час розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Крет О.І. позовні вимоги підтримав, просить такі задовольнити.

Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, по день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, в підготовчому засіданні проти задоволення позовної заяви не заперечив, письмового відзиву не подавав.

Позиція суду.

Дослідивши матеріали справи та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гронінген (Нідерланди) померла дочка позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_4 (14-19,20,68,88 зв.-90), що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть, та свідоцтвами позивачки про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу.

Позивачка є спадкоємцем померлої, що відповідно підтверджується матеріалами спадкової справи №42/2023 (а.с.77-107).

З наявної в матеріалах справи копії листа скерованого позивачці приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу, позивачку повідомлено, що 30.06.2023 нею відкрито спадкову справу №42/2023 після смерті гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що шестимісячний строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено, видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, позивачці рекомендовано звернутись до суду (а.с.11).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 визначено, що за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як поважні, наведені також у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 205/8697/16-ц (провадження № 61-39620св18).

Також при вирішенні даної справи суд зауважує, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з метою оформлення своїх спадкових з пропуском встановленого Законом строку звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак суд приходить до висновку, що такий строк позивачкою пропущено з поважних причин, оскільки остання є особою похилого віку (а.с.12), є інвалідом І групи, потребує постійного стороннього догляду (а.с.21-22), отже позивачка з об`єктивних причини не змогла звернутись до нотаріуса вчасно. Крім того, загальновідомим є факт введення в Україні режиму воєнного стану, що є безумовною перешкодою для реалізації позивачкою своїх спадкових прав тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,12,81,82,141,223,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок,1, ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її дочки ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном один місяць з часу набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Леньо С. І.