ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року

м. Київ

справа № 569/19798/20

провадження № 61-3534св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «УКРСИББАНК»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Престиж Буд», Приватне підприємство «ЕЗГІТ», Приватне підприємство «ЗІГЗАГ ЗЕТ», ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2021 року у складі судді Тимощука О. Я. та постанову Рівненського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року у складі колегії суддів: Хилевич С. В., Ковальчук Н. М., Шимків С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (далі - АТ «УКРСИББАНК»; Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Престиж Буд» (далі - ТОВ «Альянс Престиж Буд»), Приватного підприємства «ЕГЗІТ» (далі - ПП «ЕГЗІТ»), Приватного підприємства «ЗІГЗАГ ЗЕТ» (далі - ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ»), ОСОБА_2 про скасування рішень державного реєстратора, державної реєстрації прав власності та закриття розділів державного реєстру прав (відновлення становища, яке існувало до порушення).

Позов мотивовано тим, що 24 грудня 2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» (в подальшому - АТ «УКРСИББАНК») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого позичальнику надано кредитні кошти в сумі 150 000,00 дол. США з цільовим призначенням: купівля земельної ділянки з поліпшенням, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором сторони уклали договір іпотеки № 5453, предметом якого є земельна ділянка та незавершене будівництво, що розташовані в АДРЕСА_1 . Заборгованість за кредитним договором встановлена рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 2-3943/09 від 31 липня 2009 року та складає 1 206 144,00 грн. Заходи примусового виконання судового рішення тривають, однак не призвели до його виконання.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26 листопада 2019 року АТ «УКРСИББАНК» дізналося про державну реєстрацію припинення обтяження предмета іпотеки на підставі довідки від 11 березня 2019 року, підписаної заступником начальника ДМП АТ «УКРСИББАНК» ОСОБА_13, а до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14 березня 2019 року, 20 березня 2019 року, 23 квітня 2019 року та 18 вересня 2019 року внесено записи про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Альянс Престиж Буд», ПП «ЕГЗІТ» та ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ», ОСОБА_2 відповідно. Довідок про припинення обтяжень банком не видавалося, до державного реєстратора Касюка В. В. із заявою про припинення обтяжень предмета іпотеки банк не звертався, факт відсутності таких документів підтверджується матеріалами реєстраційної справи № 01 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка, кадастровий номер: :01:055:0068, яка витребувана на підставі ухвали суду від 04 грудня 2020 року. Відсутність в реєстраційній справі будь-яких документів, які б свідчили про подання заяви про вилучення обтяжень іпотекою та забороною свідчить про те, що вилучення відомостей про іпотеку і заборону відбулось протиправно та за відсутності для цього законних підстав.

Неправомірне вилучення записів про обтяження предмета іпотеки призвело до внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про права власності за ТОВ «Альянс Престиж Буд», ПП «ЕГЗІТ» та ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ», ОСОБА_2 на предмет іпотеки, які такі права не набували і не могли набути. Посилається на спростування факту набуття у власність земельної ділянки площею 0,0939 га, кадастровий номер :01:055:0068, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ТОВ «Альянс Престиж Буд», оскільки протокол № 1/06 від 05 червня 2006 року підписаний не уповноваженими особами, є розбіжності у прізвищі директора ТОВ «Альянс Престиж Буд», відомості про розмір статутного капіталу, а також розмір сплаченого статутного капіталу не були внесені у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому не можуть бути використані у спорі із третьою особою. З копії акта, який наявний у реєстраційній справі, неможливо встановити чи здійснений він на спеціальному бланку та перевірити, коли саме був посвідчений цей акт. В реєстраційній справі наявна копія акта під номером 3, а в реєстрі речових прав зазначений без номера. ТОВ «Альянс Престиж Буд» не підтвердив, що у нього наявні оригінали цих документів та не надав їх суду. Акт прийому-передачі від 07 червня 2006 року є підробленим, оскільки приватний нотаріус Стрільчук М. М. набув права на вчинення нотаріальних дій лише 20 лютого 2008 року. Ці документи є сфальшованими і суд не має брати їх до уваги при встановлені обставин справи як таких, що не відповідають вимогам належності та достовірності.

Станом на 14 березня 2019 року власником предмета іпотеки був ОСОБА_1 , а щодо всього його майна діяло обмеження в розпорядженні (за виключенням котельні по АДРЕСА_2 ) на підставі ухвали Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 2-3943/09 від 16 грудня 2010 року, з 28 грудня 2007 року були зареєстровані обтяження майна іпотекою та забороною відчуження. Тому вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо предмета іпотеки є незаконними, порушують публічний порядок, оскільки проведені щодо майна, обіг якого обмежений у зв`язку із забороною його відчуження згідно з відповідною ухвалою суду. В іпотеку було передано незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку, на якій таке будівництво розташоване, що підтверджується копією будівельного паспорта, звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки, висновком про вартість майна за 2007 рік, фотозвітом предмета іпотеки від 2017 року, так і від 2019 року. Відомостей, що незавершений будівництвом житловий будинок приймався у експлуатацію не має, а тому відомості в Реєстрі речових прав на нерухоме майно не відповідають фізичним характеристикам майна. У зв`язку з проведеними реєстраційними діями, незавершений будівництвом житловий будинок набув статусу нерухомого майна в обхід порядку прийняття об`єктів містобудування в експлуатацію. Документально не підтверджено факту існування на земельній ділянці площею 0,0939 га, кадастровий номер :01:055:0068, двох квартир, які в подальшому нібито були об`єднані в один самостійний об`єкт: житловий будинок, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. За фізичної відсутності об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 101 на земельній ділянці з незавершеним будівництвом, яка є предметом іпотеки, має бути закритий розділ державного реєстру прав за № 01.

Оспорювані реєстраційні дії щодо предмета іпотеки внаслідок неправомірних дій відповідачів порушили право позивача на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в рамках виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості та підлягають захисту шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення.

АТ «УКРСИББАНК» просило суд:

скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба» Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюка В. В. про державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно, яка виникла на підставі договору іпотеки, серія та номер: ВКС 222042-ВКС 3222045, виданий 24 грудня 2007 року, видавник ОСОБА_5 , № 5453, р. № 3322;

відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом здійснення (відновлення) державної реєстрації обтяження нерухомого майна: об`єкт обтяження: об`єкт незавершеного будівництва, земельна ділянка площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН 18759824, кадастровий номер: :01:055:0068; тип обтяження: заборона на нерухоме майно, власник: ОСОБА_1 , підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер ВКС 222042-ВКС 222045, виданий 24 грудня 2007 року, видавник ОСОБА_5 , № 5453, р. № 3322;

скасувати рішення державного реєстратора КП »Реєстраційна служба» Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюка В. В. про державну реєстрацію припинення іпотеки, яка виникла на підставі договору іпотеки, серія та номер: ВКС 222042-ВКС 222045, виданий 24 грудня 2007 року, видавник ОСОБА_5 , № 5453, р. № 3322;

відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом здійснення (відновлення) державної реєстрації обтяження нерухомого майна: об`єкт обтяження: об`єкт незавершеного будівництва, земельна ділянка, земельна ділянка площею 0,0939 га з об`єктом незавершеного будівництва, що знаходиться на цій земельній ділянці, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН 18759824, кадастровий номер: :01:055:0068; тип обтяження: іпотека, власник: ОСОБА_1 , підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер ВКС 222042-ВКС 222045, виданий 24 грудня 2007 року, видавник ОСОБА_5 , № 5453, р. № 3322, іпотекодержатель: АТ «УКРСИББАНК» (), іпотекодавець - ОСОБА_1 ;

скасувати державну реєстрацію права власності за ТОВ «Альянс Престиж Буд» (), номер запису про власності: 30729138 від 14 березня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба» Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюка В. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45994193 від 18 березня 2019 року 10:21:55, на земельну ділянку площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068 на підставі акта прийому-передачі майнового вкладу № б/н від 07 червня 2006 року та протоколу № 1/06 від 05 червня 2006 року;

скасувати державну реєстрацію права власності ПП «ЕГЗІТ» (), номер запису про власності: 30814974 від 20 березня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба» Маломошаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюка В. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46085873 від 22 березня 2019 року 09:13:01, на земельну ділянку площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068, підстава виникнення права власності: акт приймання-передачі майнового вкладу № 6 від 20 березня 2019 року, протокол № 03 від 20 березня 2019 року;

скасувати державну реєстрацію права власності ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» (), номер запису про власності: 31349956 від 23 квітня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46651201 від 25 квітня 2019 року 12:45:44, на земельну ділянку площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068, підстава виникнення права власності: рішення учасника (засновника) № 07 від 16 квітня 2019 року, акт прийому-передачі майнового вкладу № 1 від 16 квітня 2019 року;

визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер: 1541, виданий 02 серпня 2019 року, видавник: Онофрейчук С. Й., приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу;

припинити право власності на земельну ділянку площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068. за ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 );

закрити розділ Державного реєстру прав за № 101 відносно земельної ділянки площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

скасувати державну реєстрацію права власності ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» (), номер запису про власності: 31769808 від 27 травня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47102980 від 29 травня 2019 року 15:52:06, на житловий будинок, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, підстава виникнення права власності: висновок про технічну можливість об`єднання об`єкта нерухомого майна № 322 від 24 травня 2019 року;

визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер: 1540, виданий 02 серпня 2020 року, видавник: Онофрейчук С. Й., приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу;

припинити право власності на житловий будинок, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101 за ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 );

закрити розділ Державного реєстру прав за № 101 відносно житлового будинку, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2021 року позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 задоволено частково.

Відновлено (визнано) державну реєстрацію обтяження нерухомого майна державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: об`єкт обтяження: об`єкт незавершеного будівництва, земельна ділянка, земельна ділянка площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН 18759824, кадастровий номер: :01:055:0068; тип обтяження: заборона на нерухоме майно, власник: ОСОБА_1 , підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер ВКС 222042-ВКС 222045, виданий 24 грудня 2007 року, видавник ОСОБА_5 , № 5453, р. № 3322.

Відновлено (визнано) державну реєстрацію обтяження нерухомого майна: об`єкт обтяження: об`єкт незавершеного будівництва, земельна ділянка, земельна ділянка площею 0,0939 га з об`єктом незавершеного будівництва, що знаходиться на цій земельній ділянці, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН 18759824, кадастровий номер: :01:055:0068; тип обтяження: іпотека, власник: ОСОБА_1 , підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер ВКС 222042-ВКС 222045, виданий 24 грудня 2007 року, видавник ОСОБА_5 , № 5453, р. № 3322, іпотекодержатель: АТ «УКРСИББАНК» (), іпотекодавець - ОСОБА_1 .

Позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» до ТОВ «Альянс Престиж Буд» задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ТзОВ «Альянс Престиж Буд» (), номер запису про власності: 30729138 від 14 березня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба» Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюка В. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45994193 від 18 березня 2019 року 10:21:55 про державну реєстрацію права власності ТзОВ «Альянс Престиж Буд» ( ) на земельну ділянку площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068 на підставі акта прийому-передачі майнового вкладу № б/н від 07 червня 2006 року та протоколу № 1/06 від 05 червня 2006 року.

Позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» до ПП «ЕГЗІТ» задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності ПП «ЕГЗІТ» (), номер запису про власності: 30814974 від 20 березня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба» Маломошаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюка В. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46085873 від 22 березня 2019 року 09:13:01, (номер запису про власності: 30814974 від 20 березня 2019 року) про державну реєстрацію права власності ПП «ЕГЗІТ» () на земельну ділянку площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068, підстава виникнення права власності: акт приймання-передачі майнового вкладу № 6 від 20 березня 2019 року, протокол № 03 від 20 березня 2019 року.

Позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» до ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» (), номер запису про власності: 31349956 від 23 квітня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46651201 від 25 квітня 2019 року 12:45:44, про державну реєстрацію права власності ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» () на земельну ділянку площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068, підстава виникнення права власності: рішення учасника (засновника) № 07 від 16 квітня 2019 року, акт прийому-передачі майнового вкладу № 1 від 16 квітня 2019 року.

Скасовано державну реєстрацію права власності ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» (), номер запису про власності: 31769808 від 27 травня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47102980 від 29 травня 2019 року 15:52:06, про державну реєстрацію права власності ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» () на житловий будинок, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, підстава виникнення права власності: висновок про технічну можливість об`єднання об`єкта нерухомого майна № 322 від 24 травня 2019 року.

Позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» до ППП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» та ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ПП «ЗІГЗАТ ЗЕТ» та ОСОБА_2 , серія та номер: 1541, виданий 02 серпня 2019 року, видавник: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу.

Припинено право власності на земельну ділянку площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068 за ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ) шляхом проведення державної реєстрації припинення права власності на земельну ділянку площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068 за ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ).

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ПП «ЗІГЗАТ ЗЕТ» та ОСОБА_2 , серія та номер: 1540, виданий 02 серпня 2020 року, видавник: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу.

Припинено право власності на житловий будинок, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101 за ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ) шляхом проведення державної реєстрації припинення права власності на житловий будинок, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101 за ОСОБА_2 ( податковий номер НОМЕР_1 ).

Позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 задоволено частково.

Закрито розділ Державного реєстру прав за № 101 відносно житлового будинку, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1 .

В задоволенні позовної вимоги про закриття розділу Державного реєстру прав за № 101 відносно земельної ділянки площею 0,0939 га, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОНМ 101, кадастровий номер: :01:055:0068, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). АТ «УКРСИББАНК» відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що проведені реєстраційні дії щодо предмета іпотеки позбавили позивача можливості задовольнити свої вимоги по погашенню заборгованості за кредитним договором за рахунок предмета іпотеки в рамках процедури примусового виконання судового рішення.

Позивачем правильно було обрано спосіб захисту та правильно визначено коло відповідачів. У цій справі основною вимогою є вимога про поновлення державної реєстрації обтяжень предмета іпотеки, оскільки від її вирішення залежить вирішення інших вимог (похідних). Оскільки заборгованість за кредитним договором до цього часу не погашена, предмет іпотеки не був реалізований, АТ «УКРСИББАНК» не набув права власності на предмет іпотеки, договір іпотеки є дійсним, та відсутні правові підстави для висновку про його нікчемність, а предмет іпотеки не є втрачений (знищений), суд виснує, що іпотека, яка виникла щодо спірного майна, була зареєстрована належним чином, а належні та допустимі докази того, що ця іпотека була припинена за визначених законодавством підстав відсутні.Довідка, серія та номер: б/н від 11 березня 2019 року та заява про проведення державної реєстрації припинення обтяження відсутні, не встановлено їх фізичного існування. Враховуючи пріоритет наданим суду документам, які підтверджують виникнення та чинність іпотеки, є необхідність відновлення державної реєстрації обтяження майна іпотекою та забороною відчуження шляхом їх визнання, оскільки документального підтвердження підстав для припинення державної реєстрації обтяження майна немає.

Суд не погоджується з аргументами ОСОБА_2 про те, що позивач не спростував чинності довідки від 11 березня 2019 року за № б/н та не довів, що він не звертався до державного реєстратора та не вчиняв дій по припиненню іпотеки. Позивач намагався отримати доступ до таких документів та клопотав перед судом про витребування всієї реєстраційної справи, однак серед матеріалів справи цих документів не було виявлено, інші учасники справи теж не підтвердили наявність цих документів, що дає можливість суду виснувати про їх фізичну відсутність.

Суд частково погоджується з доводами ОСОБА_2 про те, що позовні вимоги в частині скасування рішення державного реєстратора про припинення обтяжень предмета іпотеки не підлягають до задоволення, але з тих підстав, що взагалі не встановлено факту звернення до державного реєстратора із заявою про припинення обтяжень, розгляду ним такої заяви та прийняття рішення за наслідками її розгляду, а крім того не встановлено законодавчих підстав для припинення іпотеки. В Державному реєстрі прав записи про іпотеку та заборону відчуження, які встановлені на підставі договору іпотеки, були безпідставно припинені, а тому права позивача як іпотекодержателя порушені і можуть бути відновленні саме шляхом поновлення державної реєстрації обтяжень спірного майна.

Тому позовні вимоги до ОСОБА_1 про відновлення (визнання) державної реєстрації обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною відчуження підлягають до задоволення.

Судом не встановлено на підставі належних та допустимих доказів факт передачі спірного майна у власність ТОВ «Альянс Престиж Буд» від третьої особи, оскільки визнано протокол № 1/06 загальних зборів учасників ТОВ «Альянс Престиж Буд» від 05 червня 2006 року та акт № 3 приймання-передачі майнового вкладу Учасника до статутного капіталу ТОВ «Альянс Престиж Буд» від 07 червня 2006 року недостовірними доказами. ТОВ «Альянс Престиж Буд» не довело, що набуло у встановленому законом порядку право власності спірне майно та здійснювало правомочності власника протягом 2006-2019 року. Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Суд відхиляє аргументи ТОВ «Альянс Престиж Буд», що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про неправомірність проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0939 га, кадастровий номер :01:055:0068, оскільки письмові докази, які б мали підтвердити виникнення права власності в ТОВ «Альянс Престиж Буд» суд визнав такими, що містять фальшування. Також суд не встановив факту звернення до державного реєстратора ТОВ «Альянс Престиж Буд», оскільки визнав ненадійним доказом і заяву про державну реєстрацію від 14 березня 2019 року. З цих же підстав суд відхиляє і відповідні аргументи ОСОБА_2 .

Натомість належними та допустимими доказами підтверджено, що ОСОБА_3 24 грудня 2007 року розпорядився земельною ділянкою із незавершеним будівництвом будинком шляхом укладення договору купівлі-продажу з ОСОБА_1 . Договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований у державному реєстрі правочинів. До 01 січня 2013 року право власності на підставі договору купівлі-продажу виникало з моменту здійснення державної реєстрації договору купівлі-продажу (частина четверта статті 334 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Таким чином, з 24 грудня 2007 року законним власником земельної ділянки із незавершеним будівництвом будинком є ОСОБА_1 , який цього ж дня передав це майно в іпотеку позивачу. Оскільки право власності ОСОБА_1 на спірне майно виникло до 01 січня 2013 року, то непроведення ним державної реєстрації прав власності жодним чином не впливає на вже набуте ним право, оскільки ЦК України не містить такої підстави для його припинення, скасування чи визнання нечинним. Нездійснення державної реєстрації права власності не є перешкодою для примусової реалізації предмета іпотеки, оскільки частина четверта статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 1404-VIII) дозволяє вирішити це питання в судовому порядку за заявою державного виконавця. Слід зазначити, що позивач неодноразово (до 14 березня 2019 року) звертався до державного виконавця з цим питанням, однак орган примусового виконання бездіяв з невідомих причин. Отже, факт набуття ОСОБА_1 спірного майна у власність 24 грудня 2007 року та його передачі в іпотеку є доведеним.

Суд не погоджується з доводами ОСОБА_2 про те, що договір купівлі-продажу, що укладений 24 грудня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Січовою Т. І. та зареєстрований в реєстрі за № 3321, а також укладений між ОСОБА_1 та АТ «УКРСИББАНК» договір іпотеки № 5453 від 24 грудня 2007 року, є нікчемними, оскільки не встановив для цього правових підстав, а факт переходу права власності на земельну ділянку від ОСОБА_3 до ТОВ «Альянс Престиж Буд» 07 червня 2006 року не підтвердився.

Позивач спростував факт набуття у власність ТОВ «Альянс Престиж Буд» спірного майна, тому відсутні підстави для офіційного визнання права власності з боку держави за ТОВ «Альянс Престиж Буд», а позовна вимога до ТОВ «Альянс Престиж Буд» про скасування державної реєстрації права власності від 14 березня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора від 18 березня 2019 року, на спірну земельну ділянку на підставі акта прийому-передачі майнового вкладу № б/н від 07 червня 2006 року та протоколу № 1/06 від 05 червня 2006 року підлягає задоволенню.

Оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про фізичну наявність документів, які зазначені у реєстрі речових прав як підставу для набуття права власності на спірне майно ПП «ЕГЗІТ» та про те, що ПП «ЕГЗІТ» зверталося до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації прав, суд не має можливості їх дослідити та оцінити, а тому виснує про відсутність підстав для визнання державою права власності на спірне майно за ПП «ЕГЗІТ». Позивач спростував факт набуття у власність ПП «ЕГЗІТ» спірного майна, а тому позовна вимога до ПП «ЕГЗІТ» про скасування державної реєстрації права власності від 20 березня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора від 22 березня 2019 року, на спірну земельну ділянку, підстава виникнення права власності: акт приймання-передачі майнового вкладу № 6 від 20 березня 2019 року, протокол № 03 від 20 березня 2019 року, підлягає задоволенню.

Суд визнав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 23 квітня 2019 року № 33799631, в колонці «відомості про суб`єкта» вказано ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ», яка міститься в реєстраційній справі № 101 недостовірним доказом. Відсутність підпису заявника унеможливлює встановлення джерело походження документів, які стали підставою для проведення державної реєстрації права власності на спірне майно та їх допустимість і достовірність. Саме підпис особи засвідчує про її вільне волевиявлення на проведення реєстраційних дій, що є одним із визначальних принципів державної реєстрації - внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом (пункт 4 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Для скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку достатньо є встановлення того факту, що ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» не звертався до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації права власності, оскільки заяву від 23 квітня 2019 року визнав такою, що унеможливлює встановлення фактичних обставин справи.

ПП «ЕГЗІТ» не було власником спірного майна і не могло внести це майно у статутний капітал ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ». З Реєстру речових прав вбачається, що директором ПП «ЕГЗІТ» вказаний ОСОБА_7 , і засновником ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» вказаний ОСОБА_7 , що викликає обґрунтовані сумніви в доцільності та реальності такої операції, оскільки суперечить самій суті господарювання.

В одних справах (908/2516/18 від 03 грудня 2019 року) Верховний Суд висновує, що акт прийому-передачі не може бути визнаний правочинами в розумінні статті 202 ЦК України, тому підстави для застосування до нього положень статей 203, 215, 220 зазначеного Кодексу відсутні. В інших (№ 927/352/18 від 12 червня 2019 року) робить висновок, що такий двосторонній акт свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін цього двостороннього правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків. Оскарження правочину, оформленого актом (у розумінні статті 202 ЦК України) у цьому випадку є належним способом захисту цивільних прав та обов`язків в розумінні статті 16 ЦК України, статті 20 ГК України. Позивач стверджує, що акт прийому-передачі не є правочином, при цьому просить врахувати висновки Верховного Суду, ОСОБА_2 стверджує, що акт прийому-передачі є правочином, при цьому теж просить врахувати висновки Верховного Суду. Питання застосування до акта прийому-передачі статей 203, 215, 216 ЦК України залежить від того, яку правову оцінку суд надасть такому акту. Тобто, у кожній конкретній справі суд має ретельно дослідити акт прийому-передачі, надати йому правову оцінку і в залежності від такої оцінки врахувати той чи інший висновок Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права. У цій справі акт прийому-передачі містить лише вказівку на те, що учасник ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» - ПП`ЕГЗІТ» передало, а ПП «ЗІГЗАГ» прийняло спірне майно у статутний капітал та що оцінка вкладу в майновій формі здійснена за згодою засновника. Інших умов передачі не визначено. Акт складений 16 квітня 2019 року, підписи завірені нотаріусом у різний час. З копії акта неможливо встановити чи вчинений він на спеціальному бланку та перевірити його за Єдиним реєстром спеціальних бланків нотаріальних дій. Враховуючи, що предметом передачі є земельна ділянка, то акт прийому-передачі повинен відповідати вимогам статті 132 ЗК України. Однак не відповідає ні по змісту, ні по формі. Суд погоджується з позицією позивача, що нотаріальне посвідчення договору та засвідчення справжності підписів на документах (наприклад, актах) є різними нотаріальними діями за спектром функцій, які виконує нотаріус, а також за змістом. В розумінні частини третьої статті 209 ЦК України нотаріальне посвідчення справжності підписів на документі не прирівнюється до нотаріального посвідчення правочину, оскільки нотаріусом не перевіряється відповідність правочину вимогам статті 203 ЦК України. В такому випадку цей акт прийому-передачі від 16 квітня 2019 року є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України), тобто його недійсність прямо передбачена законом, а тому презумпція правомірності правочину (стаття 204 ЦК України) на цей акт не поширюється. Суд вважає, що у цьому випадку акт прийому-передачі від 16 квітня 2019 року необхідно розглядати як документ, який фіксує господарську операцію та неможливості застосування до нього статей 203, 215, 216 ЦК України. Враховуючи, що позивачем спростовано презумпцію набуття права власності на спірне майно за ПП «ЕЗГІТ», то і ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ», який у ланцюжку перереєстрації наступний, не набув у власність спірне майно.

Враховуючи викладене, позовна вимога до ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» про скасування державної реєстрації права власності від 23 квітня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора від 25 квітня 2019 року, на спірну земельну ділянку, підстава виникнення права власності: рішення учасника (засновника) № 07 від 16 квітня 2019 року, акт прийому-передачі майнового вкладу № 1 від 16 квітня 2019 року підлягає задоволенню.

Об`єднання двох об`єктів нерухомого майна в одне згідно ДБН є реконструкцією та не може вважатися переобладнанням чи переплануванням. Відомостей про звернення до відповідних органів з приводу прийняття в експлуатацію створеного внаслідок реконструкції об`єкта нерухомого майна немає. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Оскільки не знайшло свого підтвердження, що на спірній земельній ділянці будь-коли розміщувались дві квартири, а незавершений будівництвом будинок не введений в експлуатацію, відсутні підстави для визнання державою права власності на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Тому позовні вимоги до ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» про скасування державної реєстрації права власності від 27 травня 2019 року, запис про яку внесено на підставі рішення державного реєстратора від 29 травня 2019 року, на житловий будинок, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, адреса: АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності: висновок про технічну можливість об`єднання об`єкта нерухомого майна № 322 від 24 травня 2019 року підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що власником спірного майна є ОСОБА_1 , майно вибуло з його володіння поза його волею та волевиявленням, продавець ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» не був власником спірного майна, а тому покупець і не набув його. Оскільки об`єкт незавершеного будівництва, що розташований на спірній ділянці, не набув статусу нерухомого майна та не введений в цивільний оборот, в силу статті 331 ЦК України ОСОБА_1 є лише власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Суд не погоджується з ОСОБА_2 , що вона, як добросовісний набувач, набула право на майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень, так як судом встановлено, що майно вибуло із власності ОСОБА_1 поза його волею. В силу статей 330, 658 ЦК України право власності на майно не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребувано. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється у зв`язку з неправомірними реєстраційними діями та укладеними договорами, які судом визнані недійсними.

Суд погоджується з позивачем, що відсутні підстави враховувати правові висновки, які викладені в постанові Великої Палати у справі № 922/3537/17 від 23 жовтня 2019 року. У справі № 922/3537/17 предметом розгляду були правовідносини, пов`язані з примусовою реалізацією предмета іпотеки під час дії судової заборони відчуження майна, яка не була зареєстрована в Реєстрі речових прав. У цій конкретній справі висновки суду стосувалися випадку, коли іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. І саме у таких випадках заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна, а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень. Натомість у справі, що розглядається, встановлені інші правовідносини, пов`язані не з реалізацією предмета іпотеки, а з безпідставним припиненням державної реєстрації обтяження майна. При цьому суд виснував, що ТОВ «Альянс Престиж Буд», ПП «ЕЗГІТ», ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ», ОСОБА_2 право власності на спірне майно не набували, презумпцію набуття ними у власність спірного майна спростовано.

У зв`язку з тим, що умови договорів купівлі-продажу суперечать вимогам статті 658 ЦК України, позовні вимоги до ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» і ОСОБА_2 про визнання їх недійсними підлягають задоволенню.

А тому на підставі частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позовні вимоги до ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» і ОСОБА_2 про припинення право власності на земельну ділянку та житловий будинок за ОСОБА_2 шляхом проведення державної реєстрації припинення права власності підлягає задоволенню.

Підстави для закриття розділу Реєстру речових прав визначені в статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За рішенням суду закриття розділу здійснюється у разі наявністю в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна. Оскільки в Державному реєстрі прав щодо земельної ділянки з об`єктом незавершеного будівництва наявний лише один розділ - 101, то підстави для його закриття відсутні.

Тому позовні вимоги до ОСОБА_2 про закриття розділу Державного реєстру прав відносно земельної ділянки задоволенню не підлягають.

Оскільки розділ на об`єкт нерухомого майна було відкрито на неіснуючий об`єкт нерухомого майна, незавершений будівництвом будинок не набув такого статусу, який не був введений в експлуатацію, позовні вимоги до ОСОБА_2 про закриття розділу Державного реєстру прав відносно житлового будинку підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення, за виключенням позовної вимоги про закриття розділу державного реєстру прав за відносно земельної ділянки, оскільки ті обставини, які викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, які не спростовані відповідачами.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Дяденчука А. І. залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2021 року - без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

У квітні 2022 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив рішення судів скасувати, справи направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 судові витрати.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди не встановили обставин незаконності припинення іпотека спірного нерухомого майна на підставі довідки № б/н від 11 березня 2019 року. Саме довідка № б/н від 11 березня 2019 року є ключовим доказом для встановлення обставин правомірності чи неправомірності припинення обтяження спірного нерухомого майна - будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

АТ «УКРСИББАНК» заперечив існування довідки № б/н від 11 березня 2019 року, яка б надавала право на вилучення обтяження іпотекою та забороною на нерухоме майно, її видачу банком та подання до державного реєстратора Касюка В. В. із заявою про припинення обтяжень предмета іпотеки. Суд першої інстанції зауважив, що довідка від 11 березня 2019 року та заява про проведення державної реєстрації припинення обтяження відсутні в матеріалах реєстраційної справи.

Разом з тим, така довідка перебуває у розпорядженні позивача, проте не була подана ним до суду. Представник АТ «УКРСИББАНК» Брухаль Т. І. звертався до начальника Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області із заявою № 21-4/660 від 23 вересня 2019 року, в якій надав детальний опис довідки № б/н від 11 березня 2019 року, що не є можливим зробити за відсутності самого документа. Серед переліку додатків до поданої заяви в поліцію наявна копія довідки без вихідного реєстраційного номеру від 11 березня 2019 року (додаток №12).

ОСОБА_2 також звернулася до правоохоронних органів для перевірки наведених обставин та можливих шахрайських дій банку та відповідачів у справі. Наразі зареєстроване кримінальне провадження № 0000530 від 16 березня 2021 року та проводиться досудове розслідування.

Суди не вжили заходів щодо перевірки наявності чи відсутності обставин, які можуть свідчити про добросовісність/недобросовісність набувача іпотечного майна ОСОБА_2 . Укладаючи договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, ОСОБА_2 , проявивши розумну обачність, перевірила відомості про майно, яке придбавалось нею за договором купівлі-продажу, на предмет заборон, обтяжень та судових спорів щодо нього, перевірила відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно інших осіб (в томі числі іпотеки чи заборони розпоряджатися майном) були відсутні. Наведені обставини також були перевірені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С. Й. при вчиненні нотаріальних дій з посвідченням наведених правочинів, в результаті чого було встановлено відсутність перешкод для їх укладення. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, індексний номер довідки 242966529, іпотека та заборона на нерухоме майно були припиненими. Підставою для припинення таких речових прав є довідка № б/н від 11 березня 2019 року, яка видана начальником ДМП АТ «УКРСИББАНК» ОСОБА_13

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 безумовно є добросовісним набувачем спірного майна, і таке право власності не підлягає оспоренню Банком.

В порушення вимог статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» судом відновлено записи про обтяження майна іпотекою при відмові у задоволенні вимог про скасування рішення державного реєстратора, якою іпотеку було припинено. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба» Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюка В. В. про державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно, а також про державну реєстрацію припинення іпотеки, яка виникла на підставі договору іпотеки, серія та номер; ВКС 222042-ВКС 222045, виданий 24 грудня 2007 року, є чинними та не скасованими. Тому законних підстав для задоволення вимог АТ «УКРСИББАНК» та відновлення іпотечного обтяження у суду не було.

Суди не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в п.п. 7.12, 7.22 постанови від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, що запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя. У випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Суд в порушення принципу конституційного розподілу влад, перебрав на себе повноваження державного реєстратора (виконав їх дискреційні повноваження), що в контексті Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» є неприпустимим. Суд наділений виключно повноваженнями, що полягає у перевірці законності дій та рішень державних реєстраторів, та може вживати заходів захисту прав власників нерухомого майна в спосіб скасування таких рішень (записів), однак не вчиняти самостійно нові записи, не закривати відповідні розділи. Тому рішення в частині відновлення (визнання) державних реєстрацій та в частині закриття розділу в реєстрі речових прав на нерухоме майно є незаконним.

У липні 2022 року АТ «УКРСИББАНК» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить на підставі пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 в частині наведених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. Касаційну скаргу ОСОБА_2 в частині підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України залишити без задоволення, а судові рішення залишити без змін.

Зазначає, що реєстраційні справи на об`єкт нерухомого майна було витребувано за ініціативою позивача, однак жодних документів, які підтверджували факт звернення позивача до державного реєстратора про вилучення обтяжень та прийняття державним реєстратором відповідного рішення, не виявлено та реєстраційна справа таких документів не містить.

Суди при вирішені справи врахували презумпцію добросовісності, на яку ОСОБА_2 посилалася.

При виборі і застосуванні норм права (статті 658 ЦК України) до спірних правовідносин суди врахували правові висновки Верховного Суду, викладених у постанові по справі № 344/8030/16-ц від 22 травня 2019 року, п. 83 постанови у справі № 910/16039/16 від 05 грудня 2018 року, постанові у справі № 303/681/15-ц від 20 червня 2019 року, постанові у справі № 643/13545/16-ц від 16 вересня 2020 року.

Врешті, ОСОБА_2 не позбавлена можливості вимагати захисту своїх прав у спосіб звернення до ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» з вимогою про відшкодування збитків з підстав передбачених статтею 661 ЦК України, оскільки негативні наслідки для ОСОБА_2 зумовлені саме суперечливою та недобросовісною поведінкою ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ», проте в жодному випадку не поведінкою позивача.

Посилання на справу № 610/1030/18 (п. 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2022 року) та № 922/2416/17 (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року), в яких міститься відсилка до пункту 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, на які посилається скаржник, є непридатними для порівняння через свою неподібність. Суд не зазначив, що відновлення державної реєстрації обтяжень спірного майна має відбутися з моменту вчинення первинного запису. У рішенні зазначено, що підставою для внесення відомостей про обтяження є договір іпотеки від 24 грудня 2007 року.

Рішення судів не суперечить висновкам, які викладені в п 7,1 1.,7.12., 7.22. постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2416/17 від 15 червня 2021 року. Такі висновки Великої Палати Верховного Суду пов`язані з тим, що технічно неможливо відновити запис про іпотеку з моменту вчинення первинного запису, а підлягає відновленню з моменту вчинення запису про таке відновлення, про що зазначено в рішенні суду першої інстанції.

На відміну від справ, на висновки яких посилається скаржник, у справі, яка переглядається, судами було встановлено, що зібраними у справі доказами підтверджується, а відповідачем не спростовано, що позивач зареєстрував своє право іпотеки, на час існування спірних правовідносин вона є чинною, відомості про реєстрацію іпотеки вилучені з реєстру іпотек і єдиного реєстру заборон безпідставно. Позивач не звертався до державного реєстратора про вилучення обтяжень та відсутнє рішення державного реєстратора про таке вилучення, протягом короткого проміжку часу в Реєстр речових прав за однотипною схемою було внесено відомості по права третіх осіб за відсутності для нього законних підстав, а в подальшому майно юридичною особою за заниженою ціною за готівку було відчужене ОСОБА_2 особою, яка не була власником майна, при цьому без введення незавершеного будівництва в експлуатацію, легалізувавши його шляхом створення нового розділу в Реєстрі речових прав (фактично, створивши розділ щодо об`єкта - житлового будинку, якого не існує, оскільки він недобудований). Такими діями було порушено права позивача на задоволення своїх вимог про стягнення кредитної заборгованості за рахунок предмета іпотеки в рамках виконавчого провадження.

Межі та підстави касаційного перегляду, рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд першої та апеляційної інстанції в оскаржених судових рішеннях порушив норми процесуального права та застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 641/9904/16-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 645/4220/16-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 03 лютого 2021 року у справі 278/3367/19-ц, від 10 листопада 2021 року у справі № 361/3659/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 352/1021/19).

Ухвалою Верховного Суду від від 20 грудня 2023 рокусправу призначено до судового розгляду.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що рішення судів оскаржуються в частині задоволених позовних вимог АТ «УКРСИББАНК» про відновлення (визнання) державної реєстрації обтяження нерухомого майна в державному реєстрі речових прав - власник ОСОБА_1 , скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Альянс Престиж Буд», ПП «ЕГЗІТ», ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ», визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених між ПП «ЗІГЗАТ ЗЕТ» та ОСОБА_2 , припинення права власності на земельну ділянку та на об`єкт житлової нерухомості за ОСОБА_2 , закриття розділу Державного реєстру прав відносно об`єкту житлової нерухомості. В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 24 грудня 2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» (зараз - АТ «УКРСИББАНК») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 150 000,00 дол. США. ОСОБА_1 зобов`язався повертати наданий кредит та сплачувати проценти у порядку, передбаченому кредитним договором, але у будь-якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 22 грудня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору (п. 1.2.,1.3. кредитного договору).

Відповідно до п. 1.4. кредитного договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконаннями обов`язків найманого працівника), а саме: для купівлі земельної ділянки з поліпшеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Пункт 2.1 кредитного договору передбачив забезпечення виконання зобов`язань позичальника, за яким банком прийняв заставу нерухомості, а саме земельної ділянки з поліпшеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також поруку ОСОБА_8 .

Того ж дня між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 . Майно, що відчужується, має такі характеристики: житловий будинок, незавершений будівництвом, готовність якого складає 63%; земельна ділянка площею 0,0939 га, виділена для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер :01:055:0068). Незавершений будівництвом житловий будинок належить продавцю на праві приватної власності на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14465363, виданого КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 07 травня 2007 року та державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Рівненською міською радою 02 березня 2006 року за № 75, зареєстрованими в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» в книзі 231, номер запису 251-66751, а також в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 18759824.

Відповідно до п. 1.4. договору купівлі-продажу продавець стверджує, що на момент укладення цього договору вказане майно не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори, воно не заставлене, у податковій заставі не перебуває, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо найму з іншими особами, як юридична адреса житловий будинок не використовується, сервітутами не обтяжене. Треті особи не мають прав на майно, що відчужується, неповнолітні особи не користуються вказаним майном. На зазначеній земельній ділянці існують спеціальні обмеження в санітарно-захисних зонах інженерно-технічних споруд і комунікацій площею 0,004 га.

Цей договір 24 грудня 2007 року посвідчений Січовою Т. І., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за р. № 2599815.

Тоді ж між ОСОБА_1 та АТ «УКРСИББАНК» укладено договір іпотеки № 5453, за умовами якого предметом іпотеки є земельна ділянка з поліпшеннями несільськогосподарського призначення (незавершене будівництво, що знаходиться на цій земельній ділянці та зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 18759824), загальною площею 0,0939 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке набуте іпотекодавцем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Січовою Т. І., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 24 грудня 2007 року, р. № 3321.

Відповідно до пунктів 1.5., 6.1, 6.2, 6.3 договору іпотеки іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету іпотеки та на всі невід`ємні від нього поліпшення, складові частини, внутрішні системи, що існують на момент укладення договору та виникнуть в майбутньому. Він підлягає нотаріальному посвідченню і діє з моменту такого посвідчення до повного виконання зобов`язання за договором, що обумовлює основне зобов`язання.

Договір іпотеки нотаріально посвідчений Січовою Т. І., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за № 3322.

Того ж дня зареєстровані обтяження іпотекою у Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 6346695 та заборони відчуження у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером 6299839.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області 31 липня 2009 року у справі № 2-3943/09 позов банку задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованість по кредиту 1 206 144,40 грн, по відсотках у розмірі 59 452,16 грн, пені у розмірі 2 643,73 грн та 500,00 грн неустойки.

Згідно з Інформаційною довідкою від 18 вересня 2019 року № 181400321 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно має місце запис про арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 10625553, який зареєстровано 17 грудня 2010 року на підставі ухвали Рівненського міського суду від 16 грудня 2010 року у справі № 2-3943/09, перереєстрація заборони у зв`язку з частковим скасуванням забезпечення позову накладеним ухвалою суду від 10 березня 2009 року. Арешт накладений на все нерухоме майно (крім незавершеної будівництвом котельні, розташованої по АДРЕСА_2 ), яке належне ОСОБА_1

28 липня 2016 року державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-3943/09, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 28 серпня 2009 року.

20 жовтня 2016 року та 10 лютого 2017 року позивач звертався до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області з клопотанням звернути стягнення на предмет іпотеки: незавершене будівництво з земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 01 грудня 2017 року, 02 квітня 2018 року, 19 лютого 2019 року, позивач звертався до органів державної виконавчої служби з заявами клопотати перед судом про звернення стягнення на предмет іпотеки, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Інформації про фактичне виконання судового рішення немає.

14 березня 2019 року державний реєстратор КП «Реєстраційна служба» Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюк В. В.:

погасив запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек у зв`язку з перенесенням в спецрозділ; провів державну реєстрацію припинення іпотеки на підставі довідки, серія та номер б/н, виданий 11 березня 2019 року, видавник: заступник начальника ДМП АТ «УКРСИББАНК» ОСОБА_13; погасив запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна у зв`язку з перенесенням в спецрозділ; провів державну реєстрацію припинення обтяження на підставі довідки, серія та номер б/н, виданий 11 березня 2019 року, видавник: заступник начальника ДМП АТ «УКРСИББАНК» ОСОБА_13;

здійснив запис в реєстрі прав на нерухоме майно - земельну ділянку з об`єктом незавершеного будівництва, кадастровий номер: :01:055:0068, реєстраційний номер майна: 18759824, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 , форма власності: приватна погашено 18 березня 2019 року на підставі перенесення в новий реєстр, номер розділу 101;

відкрив розділ за реєстраційним номером 101, об`єкт нерухомого майна (земельна ділянка, кадастровий номер: :01:055:0068, опис об`єкта: площа (га) 0,0939, адреса: АДРЕСА_1 ; вніс запис № 30729138 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:055:0068, опис об`єкта: площа (га) 0,0939, адреса: АДРЕСА_1 за ТОВ «Альянс Престиж буд», , підстава виникнення права власності: акт прийому-передачі майнового вкладу учасника, серія та номер:б/н, виданий 07 червня 2006 року, видавник: передав ОСОБА_3 та прийняв директор ТОВ «Альянс Престиж Буд»ОСОБА_11; протокол, серія та номер: 1/06, виданий 05 червня 2006 року, видавник: загальні збори учасників.

20 березня 2019 року цей же державний реєстратор вніс запис про право власності № 30814974 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:055:0068, опис об`єкта: площа (га) 0,0939, адреса: АДРЕСА_1 за ПП «ЕГЗІТ», , підстава виникнення права власності: акт прийому-передачі майнового вкладу учасника, серія та номер: 6, виданий 20 березня 2019 року, видавник: передав директор ТОВ «Альянс Престиж Буд» ОСОБА_12 та прийняв директор ПП «ЕГЗІТ» ОСОБА_7 ; протокол, серія та номер: 03, виданий 20.03.2019 року, видавник:загальні збори учасників.

Згідно рішення № 07 учасника (засновника) ПП «ЕГЗІТ» від 16 квітня 2019 року ОСОБА_7 , який є власником частки в розмірі 100% ПП «ЕГЗІТ», вносить у статутний капітал ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» таке майно: квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 161 кв. м, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_3 , що за згодою учасників оцінено в сумі 100 000,00 грн; квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 161 кв. м, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_4 , що за згодою учасників оцінено в сумі 100 000,00 грн; об`єкт нерухомого майна, земельна ділянка площею (га) 0,0939, кадастровий номер: :01:055:0068, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що за згодою учасників товариства оцінено в сумі 100 000,00 грн.

Згідно з актом № 1 приймання-передачі майнового вкладу учасника до статутного капіталу ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» від 16 квітня 2019 року ПП «ЕГЗІТ» в особі представника Волкової Ю. Ю. передав, а ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» в особі директора ОСОБА_7 прийняв зазначений вклад у майновій формі. Справжність підписів ОСОБА_9 засвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рибак Ю. В. 23 квітня 2019 року, а справжність підпису ОСОБА_7 - 18 квітня 2019 року.

23 квітня 2019 року державний реєстратор виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н. А. внесла запис про право власності № 31349956 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:055:0068, опис об`єкта: площа (га) 0,0939, адреса: АДРЕСА_1 за ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ», , підстава виникнення права власності: рішення учасника (засновника) ПП «ЕГЗІТ», серія та номер: 07, виданий 16 квітня 2019 року, видавник учасник (засновник): ОСОБА_7 ; акт приймання-передачі майнового вкладу учасника, серія та номер: 1, виданий 16 квітня 2019 року, видавник: ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ»/ПП «ЕГЗІТ».

За висновком щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна від 24 травня 2019 року, наданого підприємцем ОСОБА_10 , за технічними показниками об`єкти нерухомого майна: квартира №1 та квартира № 2 , що належать на праві власності ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ», не порушуючи будівельних норм та правил можуть бути об`єднані в один самостійний об`єкт: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . У технічному паспорті на будинок, що виданий ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» підприємцем ОСОБА_10 24 травня 2019 року, міститься план розташування будівель та споруд, план 1 та 2 поверхів, експлікацію приміщень будинку садибного типу та їх характеристику. За своїми фізичними характеристиками схема розташування будівель і споруд співпадає з даними будівельного паспорта за 2007 рік, а поверховий план будинку садибного типу є наближений до плану, який міститься в будівельному паспорті за 2007 рік з незначними відмінностями.

27 травня 2019 року державний реєстратор виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н. А. відкрила розділ за реєстраційним номером 101, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, опис об`єкта: загальна площа (кв. м): 223,8, житлова площа (кв. м) 154,8, матеріали стін: цегла, опис: житловий будинок (А-2); Гараж (Б); Господарська будівля (В), адреса: АДРЕСА_1 ; внесла запис про право власності № 31769808 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» , підстава виникнення права власності: висновок щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 322, виданий 24 травня 2019 року, видавник: ФОП ОСОБА_10 ; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, серія та номер: 164966052, виданий 25 квітня 2019 року, видавник: державний реєстратор Насанович Н. А., виконавчий комітет Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, серія та номер: , виданий 25 квітня 2019 року, видавник: державний реєстратор Насанович Н. А., виконавчий комітет Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

02 серпня 2019 року ОСОБА_2 і ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» уклали договір купівлі-продажу, предметом якого була земельна ділянка. У п.1.2. зазначено, що земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на підставі рішення учасника ПП «ЕГЗІТ» № 07 від 16 квітня 2019 року та акта прийому-передачі № 1 від 16 квітня 2019 року. В пункті 2.1. зазначено, що продаж вчинено за балансовою вартістю земельної ділянки за суму, що становить 100 000,00 грн. Договір укладається з розстрочкою платежу. Сума коштів в розмірі 35 000,00 грн сплачується покупцем в касу продавця до нотаріально посвідчення цього договору, а суму боргу в сумі 65 000,00 грн покупець зобов`язується сплатити продавцю до 03 вересня 2019 року. Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С. П. та зареєстрований в реєстрі за № 1541. Згідно з заявою директора ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» від 17 вересня 2019 року ОСОБА_2 провела повний розрахунок у готівковій формі, що нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С. П., ОСОБА_2 звернулася із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), яка зареєстрована 18 вересня 2019 року 12:41:25, реєстраційний номер заяви № 35985444. Витягом № 182264753 від 24 вересня 2019 року стверджується про проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку.

Того ж числа вони ж уклали договір купівлі-продажу, предметом якого був житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . У пункті 1.2. зазначено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить продавцю на праві власності на підставі висновку щодо технічної можливості об`єднання нерухомого майна, виданого 24 травня 2019 року підприємцем ОСОБА_10 за реєстровим № 322. В пункті 6 зазначено, що продаж вчиняється за домовленістю сторін і сума оплати становить 200 000,00 грн. Договір укладається з розстрочкою платежу. Сума коштів в розмірі 40 000,00 грн сплачується покупцем в касу продавця до нотаріально посвідчення цього договору, а суму боргу в сумі 160 000,00 грн покупець зобов`язується сплатити продавцю до 03 вересня 2019 року. Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С. П. та зареєстрований в реєстрі за № 1540. Згідно з заявою директора ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» від 17 вересня 2019 року ОСОБА_2 провела повний розрахунок у готівковій формі, яка нотаріально завірена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С. П. ОСОБА_2 звернулась із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), яка зареєстрована 18 вересня 2019 року 13:13:07, реєстраційний номер заяви № 35986572. Відповідно до витягу № 182266882 від 24 вересня 2019 року було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок.

18 вересня 2019 року державний реєстратор Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Бережнюк М. М. внесла запис про право власності № 33372496 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:055:0068, опис об`єкта: площа (га) 0,0939, адреса: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 1541, виданий 02.08.2019, видавник Онофрейчук С.Й., приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу; нотаріальна заява-згода, серія та номер: 2165, виданий 17 вересня 2019 року, видавник: Онофрейчук С. Й., приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу.

Того ж для державний реєстратор внесла запис про право власності № 33372875 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, опис об`єкта: загальна площа (кв. м): 223,8, житлова площа (кв. м) 154,8, матеріали стін: цегла, опис: житловий будинок (А-2); Гараж (Б); Господарська будівля (В), адреса: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 1540, виданий 02 серпня 2019 року, видавник Онофрейчук С. Й., приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу; нотаріальна заява-згода, серія та номер: 2165, виданий 17 вересня 2019 року, видавник: Онофрейчук С. Й., приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу.

У Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстровані кримінальні провадження № 0000688 та № 0000530 за повідомленнями АТ «УКРСИББАНК» і ОСОБА_2 про факти вчинення діянь, які можуть свідчити про наявність неправомірних дій щодо майна, що перебуває в іпотеці позивача, в результаті використання завідомо підробленого документа та шахрайства. На час вирішення спору відсутня інформація про результати досудового розслідування кримінальних проваджень і про наявність судових рішень за наслідками розгляду цих кримінальних проваджень.

Позиція Верховного Суду

Щодо позовних вимог про відновлення (визнання) державної реєстрації обтяження нерухомого майна в державному реєстрі речових прав - власник ОСОБА_1 , визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених між ПП «ЗІГЗАТ ЗЕТ» та ОСОБА_2 , припинення права власності на земельну ділянку та на об`єкт житлової нерухомості за ОСОБА_2 .

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у постановах від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), на які є посилання в касаційній скарзі, та в багатьох інших).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (див.: постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (провадження № 14-72 цс 21, пункт 8.46), від 01 березня 2023 року у справі № 522/22473/15-ц (провадження № 12-13гс22, пункт 127)).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20 (провадження № 61-17025св21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження

№ 61-12524сво21)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 760/2920/21 (провадження № 61-14464св23) зазначено, що «такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.)».

Іпотека є правом на чужу річ (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц).

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

У частинах першій, другій статті 5 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03 липня 2018 року № 2478-VIII статтю 5 Закону України «Про іпотеку» доповнено частиною п`ятою такого змісту: «у разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору». У пунктах 1, 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 6 Закону України «Про іпотеку» якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом з будівлями (спорудами), на якій вони розташовані. Після звернення стягнення на передану в іпотеку земельну ділянку, на якій розташовані будівлі (споруди), що належать іншій, ніж іпотекодавець, особі, новий власник земельної ділянки зобов`язаний надати власнику будівлі (споруди) такі ж умови користування земельною ділянкою, які мав іпотекодавець. Об`єкти незавершеного будівництва, розташовані на переданій в іпотеку земельній ділянці, вважаються предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником об`єкта незавершеного будівництва.

Передача в іпотеку об`єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва. Обтяження об`єкта незавершеного будівництва іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору (стаття 16 Закону України «Про іпотеку»).

Тлумачення наведених норм Закону України «Про іпотеку» свідчить, що:

праву іпотеки властиві певні принципи, до яких, зокрема відноситься еластичність та спеціальність (спеціалітет);

принцип спеціальності (спеціалітету) права іпотеки проявляється в тому, що іпотека як право на чужу річ поширюється на конкретну індивідуально-визначену річ, що визначена в договорі. Спеціальність права іпотеки покликана зафіксувати певний обсяг прав іпотекодержателя щодо визначеного в договорі майна. Окрім цього, завдяки принципу спеціальності створюється механізм охорони інтересів іпотекодавця, оскільки виокремлюється майно, яке обтяжене іпотекою, від іншого майна;

принцип еластичності полягає в тому, що іпотека це право за рахунок іпотечного майна задовольнити вимоги іпотекодержателя (тобто, право на цінність), і, як наслідок, як би не змінювався саме предмет іпотеки (зокрема, внаслідок завершення будівництва, реконструкції), право іпотеки має зберігатися, допоки існує фактично або юридично ця цінність.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року справа № 520/1185/16-ц (провадження

№ 61-28728сво18) вказано, що «тлумачення статей 5 та 6 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та які були чинними на момент розгляду судами першої і апеляційної інстанції цієї справи), свідчить, що: - іпотека як право на чужу річ поширюється на конкретну індивідуально-визначену річ, що визначена в договорі; - існують такі окремі об`єкти цивільних прав, як земельна ділянка і об`єкт незавершеного будівництва, який зведений на цій ділянці. Унаслідок цього відбувається окреме регулювання іпотеки земельної ділянки та визначення, за яких випадків об`єкт незавершеного будівництва, який зведений на цій ділянці, буде предметом іпотеки; - частини п`ята та шоста статті 6 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та які були чинними на момент розгляду судами першої і апеляційної інстанції цієї справи) регулювала правовідносини щодо передачі в іпотеку земельної ділянки, на якій вже були розташовані будівлі чи об`єкт незавершеного будівництва на момент укладення договору іпотеки. У такому разі предметом іпотеки були і будівлі (споруди) чи об`єкт незавершеного будівництва; - учасники цивільних відносин за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір могли встановити в договорі іпотеки, що іпотека поширюватиметься й на будівлю (споруду) чи об`єкт незавершеного будівництва, що будуть збудовані після укладення договору іпотеки. У випадку відсутності такої вказівки в договорі іпотеки, що іпотека поширюватиметься й на будівлю (споруду) чи об`єкт незавершеного будівництва, що будуть збудовані після укладення договору іпотеки, підстави для поширення іпотеки на такі об`єкти відсутні».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20), на яку є посилання в касаційній скарзі, зроблено висновок, що:

«7.12. Водночас Велика Палата Верховного Суду нагадує, що функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі. Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у пункті 96 постанови від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), у пункті 10.29 постанови від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19). Аналогічно функцією державної реєстрації іпотеки є оголошення належності іпотеки нерухомого майна певній особі. Тобто запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису («заднім числом»), а підлягає відновленню з моменту вчинення запису про таке відновлення.

7.13. Якщо ж іпотека припинена у зв`язку з реалізацією предмета іпотеки, то подальше скасування судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, не впливає ані на чинність договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах, ані на чинність іпотеки. Відповідно до частини першої статті 23 Закону № 898-IV у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Зазначену норму слід застосовувати разом з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

7.21. З огляду на наведені у постанові в справі № 922/2416/17 мотиви, для забезпечення єдності судової практики Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити шляхом конкретизації від її висновку, викладеного у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц, а також від аналогічного висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-1193цс15, і Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 643/18839/13-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 643/12557/16-ц та від 13 березня 2019 року у справі № 643/19761/13-ц.

7.22. Означена конкретизація висновків полягає у такому: - скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, що виникли, змінилися чи припинилися на підставі відповідного рішення; - виключення відомостей про право іпотеки з відповідного державного реєстру на підставі судового рішення є не правовим наслідком такого рішення, а фактичною дією, вчиненою на підставі цього рішення; - виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі; - запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя; - за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню; - при вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.

9.8. У випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя.

9.9. Як зазначено вище (див. розділ 7 постанови) при вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки.

9.10. Тому Велика Палата Верховного Суду вважає, що у справі за належною вимогою (зокрема про визнання права іпотекодержателя) суд має врахувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного на аукціоні за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно.

9.11. З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає, що у справі про визнання права іпотекодержателя позивач не позбавлений права доводити недобросовісність кінцевого набувача предмета іпотеки, враховуючи, зокрема, інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно того, хто є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Бонус-трейд», на користь якого, як установили суди першої й апеляційної інстанцій, ТОВ «Бабаївськ-інвест» відчужило предмет іпотеки».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 листопада 2023 року у cправі № 903/675/22 вказано, що «колегія суддів враховує, що між сторонами цієї справи насправді існує невирішений спір про те, чи поширилася іпотека на спірну землю. Так, з установлених обставин слідує, що Товариство вважає, що земельна ділянка під приміщенням складу стала предметом іпотеки, в той час як Підприємство проти цього заперечує. Як підставно зазначає скаржник у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 чітко вказано, що у випадку, якщо позивач вважає, що іпотека є та залишилася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Тому, суд касаційної інстанції висновує, що у спірних правовідносинах належним способом (судового) захисту прав Товариства може бути позов про визнання права іпотекодержателя стосовно спірних земельних ділянок».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 761/11950/20 (провадження № 61-11944св23) зазначено, що «суди встановили, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була предметом іпотеки на підставі іпотечного договору від 18 грудня 2007 року, реєстровий номер №7939, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 за відсутності у державних реєстрах запису про обтяження її іпотекою. У подальшому 31 жовтня 2010 року вказана квартира відчужена ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 . Крім того 13 квітня 2011 року вказана квартир була продана ОСОБА_5 компанії «Крестон Есоушитс ЛТД» за відсутності у державних реєстрах запису про обтяження її іпотекою. Про зазначені обставини також вказує банк у касаційній скарзі; незважаючи на відсутність у Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, іпотекою, АТ «Універсал Банк» пред`явило до набувача нерухомого майна позовну вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, при цьому позовної вимоги про визнання права іпотеки не заявляло. Тому в задоволенні позову банком належало відмовити саме у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту».

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаютьсясторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша,третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

суди встановили, що земельна ділянка та незавершене будівництво, що розташовані в АДРЕСА_1 , є предметом іпотеки на підставі іпотечного договору від 24 грудня 2007 року, реєстровий номер № 5453, укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 . За умовами цього договору іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету іпотеки та на всі невід`ємні від нього поліпшення, складові частини, внутрішні системи, що існують на момент укладення договору та виникнуть в майбутньому. 14 березня 2019 року державний реєстратор провів державну реєстрацію припинення іпотеки на підставі довідки, серія та номер б/н, виданий 11 березня 2019 року, видавник: заступник начальника ДМП АТ «УКРСИББАНК» ОСОБА_13, здійснив запис в реєстрі прав на вказане нерухоме майно, власник: ОСОБА_3 ; вніс запис про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Альянс Престиж буд», підстава виникнення права власності: акт прийому-передачі майнового вкладу учасника, виданий 07 червня 2006 року, передав ОСОБА_3 та прийняв директор ТОВ «Альянс Престиж Буд» ОСОБА_11, протокол, серія та номер: 1/06, виданий 05 червня 2006 року, видавник: загальні збори учасників. В подальшому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 березня 2019 року, 23 квітня 2019 року внесено записи про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ПП «ЕГЗІТ» та ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ». За відсутності у державних реєстрах запису про обтяження іпотекою, 18 вересня 2019 року державний реєстратор внесла запис про право власності на спірне майно за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу;

Банк зазначає, що довідки про припинення обтяжень ним не видавалося, до державного реєстратора із заявою про припинення обтяжень предмета іпотеки Банк не звертався, станом на 14 березня 2019 року власником предмета іпотеки був ОСОБА_1 , а щодо його майна з 28 грудня 2007 року діяло обмеження в розпорядженні, у тому числі на підставі ухвали Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 2-3943/09 від 16 грудня 2010 року. Вважає, що оспорювані реєстраційні дії щодо предмета іпотеки внаслідок неправомірних дій відповідачів порушили його право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в рамках виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості та підлягають захисту шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення;

суди не врахували, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. За обставин, коли предмет іпотеки відчужений за відсутності в державному реєстрі відомостей про його обтяження, а позивач вважає себе іпотекодержателем та вважає, що його право іпотекодержателя порушене, належним способом захисту є вимога про визнання права іпотекодержателя за позовом до набувача нерухомого майна. При вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження, оскільки відсутність означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно. Судове рішення про визнання права іпотекодержателя є підставою відновлення записів про іпотеку та обтяження майна такого набувача в державних реєстрах;

незважаючи на відчуження спірного майна за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження спірного майна іпотекою, АТ «УКРСИББАНК» пред`явило вимогу про відновлення (визнання) державної реєстрації обтяження нерухомого майна в державному реєстрі за ОСОБА_1 як власником, при цьому позовної вимоги про визнання права іпотеки до набувача нерухомого майна не заявляло;

суди не врахували, що праву іпотеки властиві певні принципи, до яких, зокрема відноситься еластичність та спеціальність (спеціалітет). Зокрема, принцип еластичності полягає в тому, що іпотека це право за рахунок іпотечного майна задовольнити вимоги іпотекодержателя (тобто, право на цінність), і, як наслідок, як би не змінювався саме предмет іпотеки (зокрема, внаслідок завершення будівництва, реконструкції), право іпотеки має зберігатися допоки існує фактично або юридично ця цінність. Учасники цивільних відносин за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір могли встановити в договорі іпотеки, що іпотека поширюватиметься й на будівлю (споруду) чи об`єкт незавершеного будівництва, що будуть збудовані після укладення договору іпотеки;

з огляду на умови іпотечного договору, вимоги щодо відновлення становища, яке існувало до порушення, зокрема шляхом визнання недійсними відповідних договорів щодо відчуження спірного майна, припинення права власності на спірне майно його набувача, не є необхідним для відновлення прав іпотекодержателя.

Тому в задоволенні вказаних позовних вимог банку судам належало відмовити у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту.

Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Альянс Престиж Буд», ПП «ЕГЗІТ», ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ»

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 ГПК України).

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 591/5242/18 (провадження № 14-168цс20) вказано, що «критеріями розмежування судової юрисдикції, зокрема господарської та цивільної юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад учасників правовідносин, зміст їх прав та обов`язків, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ та/або спорів. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 922/88/20 (провадження

№ 12-59гс20), від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18(провадження

№ 12-136гс19); від 19 травня 2020 року у справі № 910/23028/17 (провадження № 12-286гс18); від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б(провадження

№ 12-143гс19)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зазначено, що:

«112. Прокурор просить, серед іншого, визнати недійсними свідоцтва на право власності, видані ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Сілквей комунікейшн»; визнати недійсними рішення Головного територіального управління юстиції в Київській області про державну реєстрацію за ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Сілквей комунікейшн» права власності на земельні ділянки; визнати недійсними договір іпотеки, укладений між ТОВ «Сілквей комунікейшн» і ТОВ «Зелена садиба», та договір іпотеки, укладений між ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Зелена садиба»; витребувати земельні ділянки на користь держави з незаконного володіння ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Сілквей комунікейшн».

114. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України в чинній редакції господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

116. Спір у цій справі в частині наведених у цьому розділі позовних вимог є спором про стверджуване порушення цивільного права та законного інтересу позивача як власника землі з боку юридичних осіб, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, встановлення іншого речового права на таке майно (іпотеки), державної реєстрації таких прав.

118. Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін справа в частині наведених вище позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

120. Отже, судові рішення в частині зазначених у цьому розділі вимог слід скасувати, а провадження у справі в цій частині - закрити».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року по справі № 676/7428/19 (провадження

№ 61-361сво22) зазначено, що «тлумачення частини третьої статті 400, частини другої статті 414 ЦПК України свідчить, що: суд касаційної інстанції перевіряє дотримання загальними судами правил юрисдикції незалежно від наявності відповідних доводів у касаційній скарзі; при встановленні порушення правил юрисдикції загальних судів, суд касаційної інстанції закриває провадження у справі повністю або у відповідній частині позовних вимог. У разі встановлення судом, що позовні вимоги за своїм суб`єктним складом повинні розглядатися в господарському судочинстві, суд закриває провадження у справі (повністю або частково), незалежно від доводів касаційної скарги. При цьому розгляд позовних вимог у порядку цивільного судочинства по суті є неможливим».

У справі, що переглядається, позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Альянс Престиж Буд», ПП «ЕГЗІТ», ПП «ЗІГЗАГ ЗЕТ» за суб`єктним складом підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, що виключає можливість розгляду цієї справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Тому судам необхідно було закрити провадження в справі у вказаній частині.

Щодо позовних вимог про закриття розділу Державного реєстру прав відносно об`єкту житлової нерухомості

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (частина третя статті 124 Конституції України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 278/1025/19 (провадження № 61-5499св21) зазначено, що «не відповідає завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовною вимогою про визнання неправомірними дій особи щодо складання та подання документів для державної перереєстрації права власності на спірний автомобіль і така позовна вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, як і взагалі не підлягає судовому розгляду; відсутність у позивача юридичної можливості пред`явити позовну вимогу про визнання неправомірними дій фізичної особи щодо складання та подання документів для державної перереєстрації права власності на спірний автомобіль є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм права. Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті. За таких обставин суди зробили помилковий висновок про можливість розгляду по суті зазначеної позовної вимоги».

Приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц (пункт 59), від 21 листопада 2018 року у справі №757/43355/16-ц (пункти 42, 66), від 13 березня 2019 року у справі №331/6927/16-ц (пункт 37), від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 36), від 18 вересня 2019 року у справі № 638/17850/17 (пункт 5.30), від 8 листопада 2019 року у справі № 910/7023/19 (пункт 6.20), від 18 грудня 2019 року у справі №688/2479/16-ц (пункт 30), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (пункт 30), від 28 квітня 2020 року у справі № 607/15692/19 (пункт 45)).

Відкриття/закриття розділів в Державному реєстрі прав, внесення до них відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження належить до повноважень державного реєстратора (пункт 5 частини третьої статті 10Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Такі повноваження здійснюються в тому числі на виконання рішення суду, зокрема щодо скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна (стаття 14 вказаного Закону).

Проте безпосередньо вимоги про закриття розділів Державного реєстру прав не можуть бути використані для захисту будь-якого цивільного права чи інтересу, їх розгляд не відповідає завданню цивільного судочинства, тому такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, як і взагалі не підлягають судовому розгляду. При цьому відсутність у позивача юридичної можливості пред`явити позовні вимоги про закриття розділу Державного реєстру прав є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм права. Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті.

За таких обставин суди помилково розглянули по суті зазначену позовну вимогу, тому оскаржені судові рішення в частині її вирішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в справі у цій частині з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Оскільки встановлено підстави для скасування судових рішень, відмови у позові та закриття провадження у справі в оскарженій частині, колегія суддів інші підстави відкриття касаційного провадження не аналізує.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги (частина перша та друга статті 414 ЦПК України).

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1) частини першої статті 255 ЦПК України).

Доводи касаційних скарг, з урахуванням меж касаційного перегляду, а також необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 листопада 2023 року у cправі № 903/675/22, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 761/11950/20 (провадження № 61-11944св23), Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року справа № 520/1185/16-ц (провадження № 61-28728сво18) та від 12 червня 2023 року по справі № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22), дають підстави для висновку, що судові рішення в оскарженій частині ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення судів в оскарженій частині скасувати, ухвалити в частині позовних вимогпро відновлення (визнання) державної реєстрації обтяження нерухомого майна в державному реєстрі речових прав - власник ОСОБА_1 , визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених між ПП «ЗІГЗАТ ЗЕТ» та ОСОБА_2 , припинення права власності на земельну ділянку та на об`єкт житлової нерухомості за ОСОБА_2 нове рішення про відмову у задоволенні позову, а в іншій оскарженій частині - провадження у справі закрити.

Враховуючи висновки Верховного Суду за результатами перегляду справи, відсутні підстави для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 в частині наведених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Зважаючи на часткову відмову у задоволенні позову, понесені ОСОБА_2 судові витрати в цій частині підлягають стягненню з АТ «УКРСИББАНК», а в частині закриття провадження у справі розподіл судових витрат не здійснюється. Тому з АТ «УКРСИББАНК» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в частині вирішених по суті 6 вимог немайнового характеру - за подання апеляційної скарги 18 918,00 грн, за подання касаційної скарги - 25 224,00 26 754,30 грн, тобто в сумі 44 142,00 грн.

У разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору (частина четверта статті 414 ЦПК України).

Верховний Суд відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України роз`яснює позивачеві його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи у відповідній частині позовних вимог до суду господарської юрисдикції.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 412, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року в частині задоволених позовних вимог Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про відновлення (визнання) державної реєстрації обтяження нерухомого майна в державному реєстрі речових прав - власник ОСОБА_1 , скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Престиж Буд», Приватного підприємства «ЕГЗІТ», Приватного підприємства «ЗІГЗАГ ЗЕТ», визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених між Приватним підприємством «ЗІГЗАГ ЗЕТ» та ОСОБА_2 , припинення права власності на земельну ділянку та на об`єкт житлової нерухомості за ОСОБА_2 , закриття розділу Державного реєстру прав відносно об`єкту житлової нерухомості, розподілу судових витрат скасувати.

В частині позовних вимог Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» провідновлення (визнання) державної реєстрації обтяження нерухомого майна в державному реєстрі речових прав - власник ОСОБА_1 , визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених між Приватним підприємством «ЗІГЗАГ ЗЕТ» та ОСОБА_2 , припинення права власності на земельну ділянку та на об`єкт житлової нерухомості за ОСОБА_2 ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на користь ОСОБА_2 44 142,00 грн судових витрат на сплату судового збору.

Закрити провадження у справі № 569/19798/20 в частині позовних вимог Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Престиж Буд», Приватного підприємства «ЕГЗІТ», Приватного підприємства «ЗІГЗАГ ЗЕТ», закриття розділу Державного реєстру прав відносно об`єкту житлової нерухомості.

Повідомити Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», що розгляд цієї справи в частині позовних вимог Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Престиж Буд», Приватного підприємства «ЕГЗІТ», Приватного підприємства «ЗІГЗАГ ЗЕТ» віднесений до юрисдикції господарського суду.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2021 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року в скасованих частинах втрачають законну силу і подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук