Провадження №2/523/1166/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

12 вересня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/3338096 від 23 листопада 2018 року, яка станом на 22 травня 2023 року складає 171719,42 грн, та за договором про надання банківських послуг № 561560/3338096 від 23 листопада 2018 року і заявою про надання банківської послуги «Кредитна картка» від 12 грудня 2018 року, яка станом на 22 травня 2023 року складає 19212,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що 23 листопада 2018 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1/3338096, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 363900,32 грн, а відповідач зобов`язався в порядку та на визначених договором умовах повернути його, сплатити відсотки за користування кредитом, комісію та інші платежі, передбачені договором. Банк належним чином виконав умови договору, однак через порушення зобов`язань у відповідача станом на 22 травня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 171719,42 грн.

23 листопада 2018 року сторони уклали також договір № 561560/3338096 про надання банківських послуг і 12 грудня 2018 року відповідач підписав заяву про надання банківської послуги «Кредитна картка», за умовами яких відповідачу відкрито кредитну лінію з максимальним розміром кредитного ліміту 20000 грн. Через невиконання умов даного договору станом на 22 травня 2023 року утворилася заборгованість на суму 19212,91 грн.

Заходи досудового врегулювання спору результатів не дали, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними зобов`язаннями разом з понесеними судовими витратами.

28 вересня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте повторно судова повістка повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався.

Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 23 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Креді Агріколь Банк», який змінив своє найменування на АТ «Креді Агріколь Банк», уклали кредитний договір № 1/3338096, за умовами якого банк надає відповідачеві кредит у сумі 363900,32 грн для придбання автомобіля строком з 23 листопада 2018 року до 22 листопада 2025 року зі сплатою процентної винагороди у розмірі 15,90 % річних, а відповідач зобов`язується щомісячно відповідно до графіку платежів повертати кредит зі сплатою процентної винагороди та інших платежів, передбачених договором.

Позивач надав відповідачеві вказану суму кредиту, що підтверджується платіжними інструкціями, відповідач використав кредитні кошти за призначенням, придбавши транспортний засіб марки «Renault Lоgan MCV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року випуску.

Проте свої зобов`язання стосовно щомісячного повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, відповідно до графіку платежів відповідач належним чином не виконував, починаючи з березня 2022 року перестав вносити кошти у повному обсязі.

У зв`язку з чим станом на 22 травня 2023 року за ним утворилася заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 171719,42 грн, з яких 143260,43 грн заборгованість за кредитом, 28458,99 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Також 23 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Креді Агріколь Банк»,який змінив своє найменування на АТ «Креді Агріколь Банк», договір № 561560/3338096 про надання банківських послуг та 12 грудня 2018 року відповідач підписав заяву про надання банківської послуги «Кредитна картка», за умовами яких ОСОБА_1 відкрито кредитну лінію з максимальним розміром кредитного ліміту 20000 грн шляхом зарахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_2 зі сплатою 30 % річних від суми кредиту, надано у користування кредитну картку MASTER CARD WORLD відповідно до Правил комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Креді Агріколь Банк», які є невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті банку.

Відповідач кредитними коштами користувався, проте свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків своєчасно не виконував, у зв`язку з чим за розрахунками позивача за ОСОБА_1 станом на 22 травня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 19212,91 грн, з яких 16147,19 грн заборгованість за кредитом та 3065,72 грн заборгованість за відсотками.

Позивач направляв відповідачеві досудові вимоги щодо виконання договірних зобов`язань у добровільному порядку, проте заборгованість погашена не була.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Креді Агріколь Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами та неустойку.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору відсотки за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З виписок за картковими рахунками, відкритими на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів.

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення боргу за кредитом № 1/3338096 від 23 листопада 2018 року у сумі 171719,42 грн та за договором про надання банківських послуг № 561560/3338096 від 23 листопада 2018 року і заяви про надання банківської послуги «Кредитна картка» від 12 грудня 2018 року у сумі 19212,91 грн, підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 2863,99 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 354-355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (, місцезнаходження: вул. Євгена Чикаленка, 42/4, м. Київ, 01024) заборгованість за кредитним договором № 1/3338096 від 23 листопада 2018 року станом на 22 травня 2023 року у розмірі 171719,42 грн; за договором про надання банківських послуг № 561560/3338096 від 23 листопада 2018 року та заяви про надання банківської послуги «Кредитна картка» від 12 грудня 2018 року у розмірі 19212,91 грн, а також судовий збір в розмірі 2863,99 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 26 січня 2024 року.

Суддя