Провадження № 2/742/113/24
Єдиний унікальний № 742/6072/23
18 січня 2024 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді Короткої А.О.,
при секретарі судового засідання - Бурмаці Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представниця позивача - адвокатка Ткаченко Наталія Миколаївна, до Линовицької об`єднаної територіальної громади в особі Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, -
Адвокаткою Ткаченко Н.М. було подано до суду позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судове засідання позивач та його представниця не з`явилися, проте остання подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.п.27).
Представник відповідача на розгляд справи не з`явився також, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку. Про причини неявки в судове засідання представник відповідача суду не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання чи відзиву на позов до суду не подавав.
За таких обставин, за наявності згоди позивача, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав.
Згідно з копією свідоцтва №199 від 06.02.1991 ОСОБА_2 належить будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.6), що підтверджується також копією довідки №1650 від 13.10.2023, виданої КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.п.9).
Наявність спірного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується також копією звіту про оцінку №271023-1 (а.п.11) та копією технічного паспорта (а.п.12-14).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п.16).
Згідно з копією довідки №153 від 25.10.2023, виданої Богданівським старостинським округом №2, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день його смерті були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , внук ОСОБА_4 (а.п.18).
З довідки №876/01-16 від 28.11.2023, виданої державним нотаріусом Другої Прилуцької державної нотаріальної контори, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа №18/2019. Спадкоємцями за законом, які подали заяви про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину є дружина спадкодавця - ОСОБА_3 та син спадкодавця - ОСОБА_1 (а.п.28), що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.п.29).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 від 30.03.2023, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.15).
Державним нотаріусом Другої Прилуцької державної нотаріальної контори Бодько О.Є. було відмовлено ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , по частині кожному після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.п.10).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 від 30.03.2023, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.15).
Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Пунктом 2 статті 16 ЦК України передбачено, що визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК України.
У ст.1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
Частиною 1 статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК України).
У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.
Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.
Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що нині ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та якому за життя належав житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті батька був зареєстрований з ним за однією адресою, тому вважається таким, що прийняв спадщину, у зв`язку з чим його позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та ст.328, 346, 392, 1216-1218, 1222-1223, 1258-1259 ЦК України, керуючись ст.60, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 18.01.2024.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд або на апеляційне оскарження, якщо така заява або апеляційна скарга подані протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Анна КОРОТКА