Справа № 466/6135/23
Провадження № 2/466/372/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом адвоката Жиравецького Тараса Михайловича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради) про усунення перешкод у спілкування та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,

у с т а н о в и в:

09 червня 2023 року адвокат Жиравецький Тарас Михайлович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради) про усунення перешкод у спілкування та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини наступними способами:

кожен понеділок, середа та п`ятниця місяця з 08 год. 30 хв. батько забирає дитину з дому, відвозить до школи та після занять проводить час сином до 19 год. 00 хв без участі матері, з обов`язковим повідомленням її про місце перебування сина без порушення розкладу навчально-виховного процесу;

побачення кожного вівторка та четверга з 16.00 год. до 20.00 год. з можливістю прогулянки, відпочинку без участі матері, без порушення розкладу навчально-виховного процесу, з обов`язком батька повернути дитину за її місцем проживання;

побачень в першу і третю суботи щомісяця з можливістю ночівлі сина за адресою проживання батька: АДРЕСА_1 , з можливістю прогулянки, відпочинку без участі матері, з обов`язковим повідомленням її про місце перебування сина без порушення розкладу навчально-виховного процесу;

побачень в другу і четверту неділі щомісяця з 10.00 год. по 18.00 год. з можливістю перебування сина за адресою проживання батька: АДРЕСА_1 з можливістю прогулянки, відпочинку без участі матері, з обов`язком батька повернути дитину за її місцем проживання;

під час літніх канікул три тижні підряд без супроводу матері, з можливістю відвідування бабусі та дідуся за адресою: АДРЕСА_2 ;

під час зимових канікул (у парні роки) з можливістю виїзду для відпочинку на території України без супроводу матері;

протягом 1 (одного) тижня весняних канікул щорічно з можливістю відвідування бабусі та дідуся за адресою: АДРЕСА_2 ;

під час осінніх канікул (у непарні роки) з можливістю виїзду для відпочинку на території України;

побачення та спілкування з сином у будь-який будній або святковий день з урахуванням відвідування шкільного закладу, враховуючи бажання та інтереси дитини;

побачення у кожен день народження сина, а саме: 12 березня кожного року з 14:00 год. до 18:00 год. з можливістю прогулянки, відпочинку, відвідування дитячих розважальних закладів без участі матері, з обов`язком батька повернути дитину за її місцем проживання;

побачення у кожен день народження батька, а саме: 25 грудня кожного року з 14:00 год. до 18:00 год. з можливістю прогулянки, відпочинку, відвідування дитячих розважальних закладів без участі матері, з обов`язком батька повернути дитину за її місцем проживання;

необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином з повідомленням матері про місце знаходження сина;

матері дитини сприяти у спілкуванні батька з дитиною.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що познайомився із відповідачкою у 2014 році в м. Києві, де на той час проживала остання. З 2015 року відповідачка почала спільно проживати із позивачем у його квартирі у м. Львові, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Оскільки на той час позивач перебував за кордоном, то відповідачка самостійно здійснила запис про батька дитини та вказала батьком їхнього сина іншу особу. Однак Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова у справі №466/921/21 від 26 жовтня 2022 року, залишеного без змін Постановою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року було встановлено, що саме позивач є батьком ОСОБА_4 .

Проте з самого моменту народження сина, у позивача із матір`ю сина почалися непорозуміння щодо прийняття участі батька у його вихованні, створювалися штучні перешкоди зі сторони відповідачки, яка проживає разом із сином. Станом на зараз відповідачка не визнає позивача батьком її сина, а тому повністю перешкоджає позивачу брати участь у житті та вихованні сина, забороняє їм бачитись та спілкуватись.

Позивач вказує, як неодноразово приходив у школу де навчається син, щоб поспілкуватись та впевнитись, що у нього все добре, тому що це був єдиний спосіб бачитись із сином. Проте після таких зустрічей 19 травня 2023 року відповідачка подала заяву у школу, де навчається син, у якій просила обмежити спілкування ОСОБА_4 із позивачем. Внаслідок цього позивач позбавлений і такої можливості бачитись із сином, оскільки зараз не з`являється у школі, щоб не провокувати конфлікт та не травмувати дитину.

Позивач повідомляє, що у квартирі де він проживає, за адресою АДРЕСА_1 задовільні матеріально-побутові умови проживання, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов квартири. За місцем роботи позивач проявив себе як кваліфікований, дисциплінований та відповідальний працівник. Згідно з Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 26 травня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Врешті позивач наголошує на тому, що самостійно відкрив банківську картку сину, на яку кожного місяця буде надсилати мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей віком від 6 років до 18 років.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково.

Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив суд врахувати висновок Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №260001-вих-125360 від 11.10.2023 року про визначення ОСОБА_1 днів та годин побачень з малолітнім ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (тут і далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Суд з`ясував, що у позивача та відповідачки 12 березня 2016 року за час спільного проживання без реєстрації шлюбних правовідносин народився син ОСОБА_4 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.10.2022 року залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду від 22.03.2023 року в частині визнання батьківства, у справі № 466/921/21 позивача визнано батьком ОСОБА_4 , матір`ю якого є ОСОБА_3 .

Наведені відомості підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого 11.05.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 06.04.2016 року, про що складено актовий запис №1106.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (тут і далі СК України) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо виховання дитини.

Приписами ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч. 1-2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Нормами ст. 15 вказаного Закону зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

При вирішенні цього спору суд також керується положеннями ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), якими визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Наведені приписи відповідають загальним засадам регулювання сімейних відносин, визначених ст. 7 СК України, де однією із засад є максимально можливе урахування інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України).

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Однак положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21), від 08 лютого 2023 року у справі № 334/1202/20 (провадження № 61-7951св22), від 15 серпня 2023 року у справі № 759/4170/20 (провадження № 61-3420св23).

Суд з`ясував, що малолітній син позивача ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . У вказаній квартирі також проживають, ОСОБА_5 , (вітчим дитини), ОСОБА_6 , (сестра дитини), ОСОБА_7 (сестра дитини). У помешканні дотримуються санітарно-гігієнічних норм. У дітей є окремі кімнати та спальні місця, створені усі належні умови для повноцінного розвитку, що вбачається із акту обстеження умов проживання від 28.07.2023 року складеного відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району та акту оцінки потреб сім`ї/особи від 28.07.2023р.

На засіданні органу опіки та піклування відповідачка пояснила, що заперечує, щодо зустрічей малолітнього ОСОБА_8 з батьком, оскільки вважає, що дитина батька не знає. Зазначила, що позивач не виконує належним чином батьківські обов`язки, не утримує дитину матеріально. Востаннє батько бачився з сином в 2021 році. Заперечує щодо спілкування батька з сином, оскільки вважає, що батько буде налаштовувати дитину проти неї.

Натомість позивач на засіданні органу опіки та піклування вказав, що відповідачка почала чинити перешкоди у спілкуванні з сином починаючи з 2021 року, коли переїхала до іншого чоловіка. Востаннє бачився з сином у травні 2023 році. Зустріч відбулася у навчальному закладі, де навчається ОСОБА_9 . Після чого відповідачка написала заяву у школу з проханням заборонити зустрічі сина з батьком.

Наведені відомості вбачаються із змісту висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради) №260001-вих-125360 від 11.10.2023 року.

Також у цьому висновку вказано, що згідно інформації Центру соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради від 04.10.2023 року № 4-3 з метою діагностики для встановлення та виявлення психоемоційного контакту ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 було призначено практичних психологів для незалежної оцінки.

За результатами індивідуальних психологічних консультацій встановлено що ОСОБА_1 переймається за майбутнє дитини та прагне приймати участь у його вихованні. Демонструє себе як успішну особистість, ціннісно орієнтованого світогляду. Узагальнюючи зазначене, на основі консультативної бесіди, можна стверджувати, що клієнт здатний бути турботливим та відповідальним батьком, який прагне передати важливі життєві цінності дитині, також здатний забезпечити матеріальне благополуччя дитини. У підсумку, рекомендовано надати ОСОБА_1 можливість брати участь у вихованні дитини і вільно проводити з нею час.

За результатами проведених консультацій практичними психологами з малолітнім ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_8 більше хочеться спілкуватись з мамою і татом (вітчимом) ОСОБА_10 . За спостереженням дитина активна, комунікабельна, відкрита, розвинута на свій вік. За підсумками консультації, про батька ОСОБА_1 хлопчик нічого не розповідав і не згадував.

На підставі цього орган опіки та піклування зазначив, що між батьком і дитиною втрачений психоемоційний зв`язок, і для його відновлення, для початку слід визначити періодичні зустрічі дитини з батьком без ночівлі у нього, тому вважає за недоцільність визначення ОСОБА_1 частини літніх, осінніх, зимових та весняних канікул.

Також комісія вважає, що встановлені години зустрічі батька з дитиною, для відновлення психоемоційного контакту між дитиною та батьком, такі зустрічі повинні відбуватись в присутності матері, тому необхідно встановити адаптаційний період тривалістю у три місяці.

Виходячи з наведеного орган опіки та піклування визначив наступні способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною у такий спосіб:

Перша, третя субота місяця з 11:00 год. до 18:00 год. (перші три місяці адаптаційного періоду - у присутності матері дитини, ОСОБА_3 ):

Друга та четверта неділя місяця з 11:00 год. до 18:00 год. (перші три місяці адаптаційного періоду - у присутності матері дитини, ОСОБА_3 );

Кожен вівторок та четвер з 16:00 год. до 19:00 год. (перші три місяці адаптаційного періоду - у присутності матері дитини, ОСОБА_3 );

Крім цього, за домовленістю між батьками дитини зустрічі можуть відбуватись і в інші дні впродовж тижня, не порушуючи режиму дня малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі наведених відомостей та документів суд погоджується із доводами позивача про те, що останній, як батько ОСОБА_4 має рівне разом із відповідачкою право на участь у вихованні власного сина, попри втрачений психологічний зв`язок через перебування за кордоном, та не перебування у шлюбних відносинах із матір`ю сина. Натомість відповідачка протиправно створює перешкоди в участі позивача у вихованні дитини, не дозволяє йому бачитися, наближатися до нього, звертається із заявами до навчального закладу, де навчається син, з метою створення нових перешкод для спілкування між біологічним батьком та сином.

Позивач демонструє себе як успішну особистість, здатний бути турботливим та відповідальним батьком, що підтверджено висновком комісії органу опіки та піклування. Умови проживання позивача є належними та задовільними, що встановлено Актом обстеження умов проживання від 07.08.2023 року, складеного відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району та акту оцінки потреб сім`ї/особи від 07.08.2023р. За місцем роботи позивач характеризується позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, що також підтверджується матеріалами, наявних у матеріалах справи, а саме копією характеристики з місця роботи із перекладом на українську мову та витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» від 26 травня 2023 року.

Врешті, позивач систематично проявляє ініціативу на участь в спілкуванні та вихованні власного сина: він у судовому порядку домагався визнання факту власного батьківства, аби виправити хибні відомості, внесені відповідачкою до свідоцтва про народження; шукає зустрічей із сином у навчальному закладі, створює банківський рахунок для сплати аліментів на користь сина, про що свідчить платіжна інструкція №Р24АD6026 від 29 травня 2023 року, долучена до матеріалів справи.

Таким чином, участь позивача у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_11 відповідатиме інтересам дитини та буде належним дотриманням прав позивача.

Суд вважає, що даний порядок зустрічей батька з сином, з врахуванням адаптаційного періоду у перші три місяці, який передбачає присутність матері дитини, відповідатиме віку сина, режиму його дня, часу навчання у школі, відвідування дитиною гуртків та секцій, а також з врахуванням можливостей сина мати можливість проводити час з іншими своїми родичами.

Враховуючи наведене вище та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, оскільки встановлено, що відповідачка не бажає, щоб позивач спілкувався з своїм сином, чим порушує його законне право на спілкування з дитиною та на участь у її вихованні.

Такий порядок спілкування буде на переконання суду достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з батьком.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 19, 159, 257, 263 СК України, ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», суд,

постановив:

позовну заяву адвоката Жиравецького Тараса Михайловича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради), , місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11 про усунення перешкод у спілкування та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини задовольнити частково

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та визначити ОСОБА_1 такі способи участі у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у такий спосіб:

перша, третя субота місяця з 11:00 год. до 18:00 год. (перші три місяці адаптаційного періоду - у присутності матері дитини, ОСОБА_3 ):

друга та четверта неділя місяця з 11:00 год. до 18:00 год. (перші три місяці адаптаційного періоду - у присутності матері дитини, ОСОБА_3 );

кожен вівторок та четвер з 16:00 год. до 19:00 год. (перші три місяці адаптаційного періоду - у присутності матері дитини, ОСОБА_3 );

крім цього, за домовленістю між батьками дитини зустрічі можуть відбуватись і в інші дні впродовж тижня, не порушуючи режиму дня малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2024 року.

Суддя Р. Б. Єзерський