Справа № 147/1151/23
Провадження № 22-з/801/26/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Рибчинський В. П.
14 лютого 2024 рокуСправа № 147/1151/23м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,
за участі секретаря судового засідання Різник Д.С., представника відповідача Ременюка К.В., розглянувши заяву представника ПП Агрофірма «РОСТОК» - адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання укладеним договору оренди землі,
Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2023 року позов у даній справі задоволено.

Визнано укладеним договір оренди землі б/н від 13.08.2023 між ОСОБА_1 та Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області про надання в користування на умовах оренди наступних невитребуваних земельних часток (паїв) кількістю 12 штук загальною площею 23,4181 га, які розташовані за межами с. Мала Стратіївка новоободівського старостинського округу Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області терміном на 11 календарних місяців, а саме: ділянка № НОМЕР_1 площею 1,9435 га з кадастровим номером :01:004:0332; ділянка № НОМЕР_2 площею 2,1169 га з кадастровим номером :01:004:0337; ділянка № НОМЕР_3 площею 2,5235 га з кадастровим номером :01:004:0342; ділянка № НОМЕР_4 площею 1,9333 га з кадастровим номером :01:004:0372; ділянка № НОМЕР_5 площею 1,9307 га з кадастровим номером :01:004:0375; ділянка № НОМЕР_6 площею 1,9330 га з кадастровим номером :01:004:0379; ділянка № НОМЕР_7 площею 1,8569 га з кадастровим номером :01:004:0383; ділянка № НОМЕР_8 площею 1,854 га з кадастровим номером :01:004:0384; ділянка № НОМЕР_9 площею 1,7256 га з кадастровим номером :01:004:0393; ділянка № НОМЕР_10 площею 1,7876 га з кадастровим номером :01:004:0396; ділянка № НОМЕР_11 площею 1,9332 га з кадастровим номером :01:004:0357; ділянка № НОМЕР_12 площею 1,8796 га з кадастровим номером :01:004:0405.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі, ПП Агрофірма «РОСТОК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 31 січня 2024 року апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ПП Агрофірма «РОСТОК», в інтересах якого діє адвокат Тимощук Євгеній Сергійович, задоволено, а рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено нове.

Позов ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання укладеним договору оренди землі залишено без задоволення.

02 лютого 2022 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява представника ПП Агрофірма «РОСТОК» - адвоката Тимощука Є.С. про ухвалення додаткового рішення та просить здійснити розподіл судових витрат стягнувши на користь ПП Агрофірма «РОСТОК» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1610, 40 грн.

Разом з тим, від позивача до суду надійшло клопотання, в якому він заперечує щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на її необґрунтованість.

Також від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення представником ПП Агрофірма «РОСТОК» - адвокатом Тимощуком Є.С. надано копію договору № 1-АР від 21.12.2023 року про надання правової допомоги з додатком 4 до нього, копію акту виконаних робіт від 01.02.2024 року до договору № 1-АР від 21.12.2023 року про надання правової допомоги.

Надаючи оцінку викладеним вище обставинам, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Так, відповідно до копії акту виконаних робіт від 01.02.2024 року до договору № 1-АР від 21.12.2023 року про надання правової допомоги адвокат надав послуги у формі підготовки документів для подання апеляційної скарги, а також представництво адвокатом інтересів клієнта у Вінницькому апеляційному суді.

Колегія суддів зазначає, що визначений розмір витрат на правову допомогу в сумі 7 000 грн є необґрунтованим.

Так, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Подана адвокатом заява про стягнення судових витрат не містить в собі взагалі ніякого опису робіт виконаних адвокатом, не містить ані витрат часу, ані виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги.

Доведенню підлягає не лише сам факт надання правової допомоги, а й розмір витрат, доцільність, обґрунтованість та розумність.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню, в розмірі 4 000 грн.

Визначений апеляційним судом розмір витрат на правничу допомогу відповідає загальним засадам справедливості, розумності та співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь ПП Агрофірма «РОСТОК» підлягають стягненню витрати, понесені ним по сплаті судового збору при зверненні до суду з апеляційною скаргою в розмірі 1610, 40 грн.

Враховуючи зазначені обставини, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе частково задовольнити заяву представника ПП Агрофірма «РОСТОК» - адвоката Тимощука Є.С. у цій справі та ухвалити додаткове рішення про відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1610, 40 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ПП Агрофірма «РОСТОК» - адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання укладеним договору оренди землі додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_13 , АДРЕСА_1 ) на користь ПП Агрофірма «РОСТОК» (, вул. Вишнева, 39, с. Нова Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область, 24357) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_13 , АДРЕСА_1 ) на користь ПП Агрофірма «РОСТОК» (, вул. Вишнева, 39, с. Нова Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область, 24357) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1610, 40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: С.К. Медвецький

В.В. Оніщук