Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/487/2024 Справа № 641/4910/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Онди В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АН «Рестріелт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «АН «Рестріелт» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь підприємства заборгованість за послуги з утримання багатоквартирних будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 40318,21 грн, відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 18.08.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

До суду надійшла заява представника позивача ТОВ «АН «Рестріелт» - адвоката Овсяника С.А. про відмову від позову у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості за послуги з утримання багатоквартирних будинків, споруд та прибудинкових територій.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється.

Ознайомившись із поданою заявою та дослідивши матеріали справи суд вважає, що вищевказана заява представника позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч. 1,3 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Зі змісту заяви представника позивача вбачається, що останній фактично відмовляється від позовних вимог з підстав оплати відповідачем за послуги з утримання багатоквартирних будинків, споруд та прибудинкових територій.

Частиною 2 ст. 255 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Зважаючи на те, що провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АН «Рестріелт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає закриттю з підстав відмови позивача від позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачами, враховуючи, що позивач звернувся з заявою про стягнення з відповідача судового збору, понесені позивачем у справі витрати зі сплаті судового збору в розмірі 2147,20 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Згідно з положеннями ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 06.04.2022 року ДСП Чернівецької міської ради відповідач ОСОБА_1 є законним представником дитини-інваліда, отже він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи викладене понесені позивачем витрати зв сплати судового збору у сумі 2147,20 грн. підлягають поверненню з державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір витрат на професійну правничу допомогу, який представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача, становить 9064,82 грн., з яких: ознайомлення з наданими документами, що підтверджують наявність заборгованості ОСОБА_1 та складання позовної заяви 5000 грн.; компенсація витрат виконавця за отримання інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 33 грн.; додаткова винагорода (гонорар успіху) 4031,82 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником надано: копію договору про надання правничої допомоги № 14/07-23-1 від 14.07.2023 року, копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 11.08.2023 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер про надання правової допомоги

Суд враховує складність даної справи, яка відноситься до категорії малозначних справ та не становить значної складності, а також наданих адвокатом послуг. Тому задоволенню підлягають понесені позивачем витрати на правову допомогу частково на суму 2000,00 грн., що є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 49, 133, 137, 142, 206, 255 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «АН «Рестріелт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийняти.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АН «Рестріелт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АН «Рестріелт» витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Слобідському районі м. Харкова Харківської області повернути ТОВ "АН "Рестріелт" судовий збір у розмірі 2147,20 грн., сплачений згідно платіжного доручення № 622 від 11.08.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя -Д. Є. Боговський