Справа № 200/4459/17
Провадження № 6/932/250/24
У Х В А Л А

30 липня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді Цитульського В.І., за участю секретаря судового засідання Дубовик К.В., заявника: ОСОБА_1 , представника заявника: ОСОБА_2 , дитини ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2024 року відповідач звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що у 2017 році ухвалене рішення про відібрання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернення його матері. З примусового виконання зазначеного рішення відкрите виконавче провадження, яке наразі не виконане, провадження зупинене, оскільки стягувач є громадянкою рф. 13 серпня 2023 року дитині виповнилося 14 років, а отже він може самостійно визначити власне місце проживання, що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали свою заяву, наполягали на її задоволенні, з підстав викладених у заяві.

У судовому засіданні допитаний ОСОБА_3 (дитина), який зазначив що з 2013 року проживає разом з батьком та надалі бажає проживати саме з батьком.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки не повідомили.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, вислухавши думку дитини, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, а відтак їх слід задовольнити з таких підстав.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2017 у справі N?200/459/17 позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено частково, ухвалено рішення про відібрання у ОСОБА_1 його сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та вирішено повернути його матері ОСОБА_4 , громадянці рф, з якою дитина проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі даного рішення Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист N?200/4459/17 від 11.05.2017, який наразі перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження N?53932031.

На даний час рішення суду фактично виконано не було, а виконавче провадження постановою головного державного виконавця від 03.05.2023 було зупинено у зв`язку з тим, що стягувачем є громадянка країни-агресора рф.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 14 років.

Відповідно до ч.1 ст.432ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року в справі №755/15479/14-ц (провадження № 61-1592св17)).

Відповідно до ч.2 статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що вільний вибір місця проживання обмежується щодо: - осіб, які не досягли 14-річного віку; - осіб, до яких згідно із процесуальним законодавством застосовано запобіжні заходи, пов?язані з обмеженням або позбавленням волі; - осіб, які за вироком суду відбувають покарання у вигляді позбавлення або обмеження волі; - осіб, які згідно із законодавством перебувають під адміністративним наглядом; - осіб, які згідно із законодавством про інфекційні захворювання та психіатричну допомогу підлягають примусовій госпіталізації та лікуванню; - іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.

Частиною 3 статті 160 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 17.05.2023 у справі №351/611/21 зазначено, що суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось з батьків, оскільки таке право вибора місця проживання надано законом самій дитині.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону вбачається, що після 13 серпня 2023 року право вирішувати з ким із батьків буде проживати дитина вирішується виключно за її волею, сторони спору (батьки) втратили право вирішувати відповідне питання, а відповідний позов до суду не міг би бути задоволеним.

На переконання суду викладене свідчить про припинення зобов`язань за судовим рішенням.

Також судом враховано інтереси дитини, яка виявила бажання проживати з батьком.

Відтак, суд доходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.432,352-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 11.052017 200/445/17, виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська на підставі рішення від 11.05.2017 у справі N?200/4459/17.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала складена та підписана 30 липня 2024 року.

Суддя В.І. Цитульський