Справа № 754/1059/22
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судових засідань Нагорної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду про видачу дублікату виконавчого листа за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.12.2022 року.

Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Деснянського районного суду м.Києва від 28.12.2022 року було видано виконавчий лист, який в подальшому адвокатом Тютюнником Г.В. під час переїзду в інше офісне приміщення був втрачений, що підтверджується повідомленням вих. №12/12-2023 від 18.12.2023 року. Станом на день подання заяви рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.12.2022 року не виконано. Таким чином, заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Заявник у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Боржник у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.12.2022 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Вказаним рішенням вирішено стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики у загальному розмірі 118 827,00 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 188, 27 грн..

Постановою Київського апеляційного суду від 23.05.2023 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.12.2022 року залишено без змін.

Згідно інформації, яка міститься в програмі документообігу загальних судів "Д-3" Деснянським районним судом м. Києва виконавчих листів по справі 754/1059/22 видано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 17.4 розділу XIII ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно із вимогами діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник не надав суду жодного належного та достатнього доказу отримання ним виконавчого листа та втрати адвокатом Тютюнником Г.В. під час переїзду в інше офісне приміщення отриманого оригіналу виконавчого документа, дублікат якого заявник просить видати, не надано доказів проведеного внутрішнього розслідування та встановлених за його наслідками результату.

При цьому, в довідці, сформованій та підписаній в.о. директором Департаменту державної виконавчої служби Ю.Вишневським, зазначено про те, що на виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебуває та зареєстрованим не значиться.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Оскільки заявником не надано належних доказів отримання виконавчого листа та втрати адвокатом Тютюнником Г.В. отриманого оригіналу виконавчого документа, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до вимог ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановлюється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

З матеріалів справи вбачається, що під час виготовлення повного тексту рішення суду від 28.12.2022 року у другому абзаці його резолютивної частини судом було допущено механічну описку в зазначенні по-батькові відповідача, а саме замість « ОСОБА_3 » зазначено « ОСОБА_4 », яка підлягає виправленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа - відмовити.

Виправити описку у другому абзаці резолютивної частини рішення суду від 28.12.2022 року, а саме замість « ОСОБА_4 » зазначити вірно « ОСОБА_3 ».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний тест ухвали суду виготовлено 29.01.2024

Суддя: