УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/3877/14-ц

Провадження № 4-с/638/55/24

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмухіної Яни Миколаївни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стягувач Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі",

в с т а н о в и в:

20 січня 2022 року ОСОБА_4 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із скаргою на неправомірні дії державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмухіної Яни Миколаївни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Скарга мотивована тим, що 10 січня 2022 року дізналася, що державними виконавцями Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмухіною Я.М., Герасімовою Л.П., Почекаєвою А.О. провадяться виконавчі дії по примусовому виконанню виконавчого листа № 638/3877/14-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості, внаслідок чого проводяться відрахування з її пенсії. Вважала, дії державних виконавців неправомірними, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 14 травня 2019 року виконавче провадження №55742642 по примусовому виконанню виконавчого листа № 638/3877/14-ц було зупинено, однак даний факт було проігноровано державним виконавцями, які продовжили вчиняти заходи з примусового виконання. Так, в порушення постанови Харківського апеляційного суду від 14 травня 2019 року державними виконавцями Герасімовою Л.П., Дмухіною Я.М. та Почекаєвою А.О. винесені постанови про відкриття нових виконавчих проваджень № 60535363, № 60755769 та № 65468451, копії яких боржнику не направлялись, що свідчить про порушення державними виконавцями статті 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, просила визнати дії державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмухіної Я.М., Герасімової Л.П., Почекаєвої А.О. незаконними та скасувати постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 17 вересня 2019 року (ВП № 55742642) та відкриття виконавчого провадження від 19 травня 2021 року (ВП № 60535363, № 60755769 та № 65468451).

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 січня 2022 року скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмухіної Я.М., Герасімової Л.П., Почекаєвої А.О. - повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2021 року скасовано, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2023 року скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмухіної Я.М., Герасімової Л.П., Почекаєвої А.О. - залишено без розгляду.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28 лютого 2024 року вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Яковлевої В.М.

Матеріали скарги передано у провадження судді Яковлевої В.М. 29 лютого 2024 року.

Суддя Яковлева В.М. з 04 березня 2024 року по 05 березня 2024 року включно перебувала у відпустці.

У своїй постанові суд апеляційної інстанції зазначив наступне

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У статті 449 ЦПК України визначено, що таку скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернулась до суду у порядку ст. 447 ЦПК України зі скаргою 20 січня 2022 року. При цьому до скарги не були додані зазначені у скарзі додатки (а.с. 1-5).

При цьому, в тексті скарги скаржниця зазначила, що дізналася про відкриття щодо неї виконавчого провадження при ознайомленні з його матеріалами 10 січня 2022 року.

Суд на обґрунтування своїх висновків в ухвалі від 21 січня 2022 року замість ст. 185 ЦПК України, яка визначає порядок дій суду щодо залишення позовної заяви без руху, повернення заяви, який поширюється на скарги, з якими звертаються до суду сторони виконавчого провадження у порядку ст. 447 ЦПК України, помилково застосував норму ст. 183 ЦПК України, яка визначає обов`язок суду повернути без розгляду письмову заяву з процесуальних питань (клопотання, заперечення) у разі якщо її було подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, тобто: відсутній перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

Так, відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 175 ЦПК України до зазначеної скарги ОСОБА_1 мала подати: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Однак такий додаток до її скарги та відповідні докази її звернення до ВДВС 10 січня 202 року щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 6546851 та фактичного ознайомлення з цими матеріалами 13 січня 2022 року скаржниця ОСОБА_1 до суду першої інстанції не надала, що зобов`язувало суд першої інстанції застосувати зазначені у нормі ст. 185 ЦПК України наслідки щодо усунення такого недоліку, а не повертати цю скаргу без розгляду без надання скаржниці процесуальної можливості витравити цей недолік.

При вивченні матеріалів скарги виявлено обставини, які свідчать про недодержання скаржником вимог, передбачених законом для звернення до суду з такими скаргами і, які перешкоджають її розгляду, що, як зазначив апеляційний суд в своїй постанові, дають підстави для залишення зазначеної скарги на дії державного виконавця без руху.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Як визначено у частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина першастатті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частиною 2 статті 12 ЦПК України).

Крім того, згідно з пункотом 4 частини 5 статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Розділ VI IЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень є складовою єдиного процесу захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, який відбувається у межах однієї справи, незалежно від того, у якій сфері - публічній чи приватній - виникли спірні правовідносини. Він також виступає гарантією дієвості такого захисту. Ця особливість притаманна виключно судовому контролю за виконанням судових рішень, що вирізняє його серед судового контролю у сфері управління. Це специфічна ознака, яка ставить судовий контроль за виконанням судових рішень на особливе місце і в системі гарантій законності у сфері управління, і в системі гарантій функціонування судової влади.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 448 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року, скарги, заяви, подання, які подаються сторонами по справі, учасниками виконавчого провадження, в стадії виконання судового рішення, що набрало законної сили, мають відповідати загальним вимогам форми і змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції), скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Крім того, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Таким чином, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, які передбачені положеннями ЦПК України.

Відповідно до статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Так, зі змісту частини першої статті 450 ЦПК України вбачається, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги ( частина четверта статті 74 Закону України «Про виконавчепровадження»).

Проте, як вбачається з матеріалів скарги, вона подана без додержання вимог, викладених у Законі України «Про виконавче провадження та статті 175 ЦПК України.

Частиною другою статті 83 ЦПК України зобов?язує позивача та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, подавати докази разом з поданням позовної заяви. У випадку якщо заявник не в змозі подати необхідні докази разом із скаргою, він обов?язково повинен зазначити, які саме докази не можуть бути подані, причини їх неподання та підтвердження доказами того факту, що особа вчинила все можливе від неї, щоб такі докази отримати. Тобто на вимогу частини 4 статті 83 ЦПК України заявник повинен вказати поважну причину неподання своїх доказів у встановлений строк. У разі подання копії доказів (письмових або електронних), у такому випадку треба зазначити, у кого саме знаходяться оригінали, щоб суд знав, від кого їх можна витребувати за необхідності.

Зідно з частиною першою статті 177 позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Копія скарги може бути виготовлена шляхом копіювання оригіналу, підписаного позивачем. Замість такої копії суду може бути подано необхідну кількість скарг, особисто підписаних заявником (або його уповноваженим представником). При цьому всі примірники повинні бути ідентичними між собою.

Ті документи, які надаються в копіях для заінтересованих осіб, доцільно подавати суду зшитими (з?єднаними) окремо, оскільки вони у справі не залишаються.

На виконання вимог частини першої статті 175 ЦПК України, з метою повного, всебічного розгляду справи, ухвалення законного та обгрунтованого рішення, та, водночас, як на це вказав суд апеляційної інстанції, ОСОБА_1 необхідно надати суду докази, які зазначено в переліку додатків до скарги, та інші докази, яким вона обгрунтовує доводи скарги, зокрема, відповідні докази її звернення до ВДВС 10 січня 202 року щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 6546851 та фактичного ознайомлення з цими матеріалами 13 січня 2022 року, задля надання можливості суду перевірити дотримання скаржницею строку звернення до суду зі скаргою або, у разі необхідності, поновлення такого строку.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмухіної Я.М., Герасімової Л.П., Почекаєвої А.О. слід залишити без руху, з наданням скаржниці строку для усунення недоліків, а саме: надати суду докази, які зазначено в переліку додатків до скарги та інші докази, яким вона обгрунтовує доводи скарги, зокрема, відповідні докази її звернення до ВДВС 10 січня 202 року щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 6546851 та фактичного ознайомлення з цими матеріалами 13 січня 2022 року, задля надання можливості суду перевірити дотримання скаржницею строку звернення до суду зі скаргою або, у разі необхідності, поновлення такого строку, та їх копії відповідно до кількості учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмухіної Яни Миколаївни, ОСОБА_2 , Почекаєвої Анжеліки Олегівни, стягувач Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі"- залишити без руху для виконання вимог статей 175 і 177 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.М. Яковлева