Номер провадження: 22-ц/813/2006/24
Справа № 502/2164/21
Головуючий у першій інстанції Маслеников О.А.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пухи А.М.,

учасники справи:

позивач Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

Одеської обласної державної адміністрації

відповідачі Ізмаїльська районна державна адміністрація, ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Ізмаїльське лісове господарство»,

розглянув в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу керівника Ізмаїльської окружної прокуратури на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 10 липня 2023 року, постановлена у складі судді Масленикова О.А., у приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовом керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Ізмаїльське лісове господарство» про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення, що оскаржується

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 10 липня 2023 року зупинено провадження у цивільній справі № 502/2164/21 за позовом керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Ізмаїльське лісове господарство» про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки до до набрання законної сили судовим рішенням у справі за кримінальним провадженням № 0000331 відносно: ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, яка розглядається в порядку кримінального судочинства.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції вказав, що з урахуванням заяви про зміну предмета позову, прокурор посилається, серед іншого, на порушення Кілійською районною державною адміністрацією норм законодавства при прийнятті розпорядження № 202 від 01.12.2021 р., яким надано ОСОБА_1 у власність спірну земельну ділянку.

При цьому, в третьому томі матеріалів справи в якості доказів на арк. 72-165 міститься долучений за клопотанням прокурора в якості доказів висновок за результатами проведення земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 26.05.2022 р. № 22-151/196, складений у кримінальному провадженні № 0000331 стосовно спірної земельної ділянки.

Враховуючи, викладене, беручи до уваги, що кримінальному провадженні № 0000331 за результатами ухвалення відповідного судового рішення можуть бути встановлені обставини щодо наявності або відсутності порушень законодавства при виконанні своїх обов`язків колишнім головою Кілійської РДА ОСОБА_2 при прийняття рішення щодо передачі у власність громадянам, в тому числі співвідповідачу по даній справі ОСОБА_1 земельних ділянок, зважаючи на те, що будь-яких порушень при набутті права власності на спірну земельну ділянку саме співвідповідачем ОСОБА_1 обґрунтування позову не містить, суд першої інстанції прийшов до висновку, що судове рішення за результатами вищенаведеного кримінального провадження матиме суттєве значення для вирішення даної справи в частині правомірності набуття і необхідності позбавлення на підставах, встановлених законом, співвідповідача-фізичної особи права власності на набуте майно, або відсутності таких підстав, у зв`язку з чим, на переконання суду, є підстави для зупинення провадження у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі керівник Ізмаїльської окружної прокуратури просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, а саме п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що предметом спору в цій справі є земельна ділянка, яка відведена у приватну власність ОСОБА_1 із земель, наданих у постійне користування ДП «Ізмаїльське лісове господарство», які знаходяться в межах Дунайського біосферного заповідника, а також із порушенням норм земельного законодавства.

Вирішуючи даний спір, суд перш за все повинен з`ясувати чи відноситься спірна земельна ділянка до земель лісогосподарського призначення та чи входить до території природно-заповідного фонду України, чи і мали місце інші порушення земельного законодавства при формуванні земельної ділянки (її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі) та державної реєстрації права власності на неї.

Встановленні чи відсутність вини посадової особи в кримінальному провадженні не усуває суд в цивільному судочинстві від необхідності з`ясовувати питання законності відведення земельної ділянки у приватну власність та надання оцінки наведеним доводам позовної заяви.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливості розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відтак, даний спір може бути вирішено цивільним судом до винесення судом вироку у справі за кримінальним провадженням № 0000331 та набрання ним законної сили.

Місцевий суд зупиняючи на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України провадження у справі № 502/2164/21, не навів конкретних обставин (фактів), встановлення яких має суттєве значення для вирішення цього спору і які не можуть бути встановлені у межах справи в цивільному судочинстві, що розглядається на підставі наявних доказів, а також не обґрунтував в чому полягає неможливість встановлення факту наявності або відсутності підстав для скасування права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку лісогосподарського призначення.

Саме лише посилання суду на наявність в матеріалах справи висновку земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 26.05.2022 № 22- 151/196, отриманого в рамках кримінального провадження, яким чином не може слугувати приводом до зупинення провадження у справі та необхідності отримання вироку суду з оцінкою цієї експертизи.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, з яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду справи № 502/2164/21; неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів; неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості вимог відповідно до викладених у позові обставин; не вмотивовано зв`язку між очікуваними висновкам рішення суду та предметом спору; не конкретизовано, чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу без попереднього розгляду іншої справи та не зазначено, чому зібрані у справі докази не дозволяють установити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, посилаючись на те, що від встановлених у кримінальній справі № 0000331 від 06.07.2021 фактів залежить правильність вирішення даного цивільного позову до Ізмаїльської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 про визнання незаконним розпорядження райдержадміністрації, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки, суд не врахував, що зупинення у справі можливе не тоді, коли рішення у іншій справі має значення для цивільної справи, що розглядається, а тільки у разі неможливості її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Таким чином, не встановлені можливі несприятливі рішення суду і те, яким чином вони можуть вплинути на рішення в даному провадженні, а також відсутній прямий зв`язок між предметом спору і предметом доказування в іншій справі, виключають законні підстави задоволення Кілійським районним судом клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі №502/2164/21.

Щодо явки сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з наступного.

07.07.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі.

У вказаному клопотанні та підготовчому судовому засіданні представник відповідача вказав, що прокурором на обґрунтування позовних вимог у даній справі долучено в якості доказів матеріали кримінального провадження № 0000331 відносно колишнього голови Кілійської районної державної адміністрації ОСОБА_2 , яке наразі перебуває на розгляді в суді. Це, зокрема, висновок земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи з висновками щодо належної ОСОБА_1 земельної ділянки.

По вказаному кримінальному провадженню не прийнято рішення та не встановлено протиправність дій при винесення розпорядження, яким було передано відповідачу спірну земельну ділянку та набуто на неї право власності.

Враховуючи, що на даний час не встановлено провину ОСОБА_2 та правомірність передачі відповідачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, представник відповідача вважає, що наявні безумовні і виключні підстави для зупинення провадження у даній цивільній справі з підстави, передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі відносно ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції вказав, беручи до уваги, що кримінальному провадженні № 0000331 за результатами ухвалення відповідного судового рішення можуть бути встановлені обставини щодо наявності або відсутності порушень законодавства при виконанні своїх обов`язків колишнім головою Кілійської РДА ОСОБА_2 при прийняття рішення щодо передачі у власність громадянам, в тому числі співвідповідачу по даній справі ОСОБА_1 земельних ділянок, зважаючи на те, що будь-яких порушень при набутті права власності на спірну земельну ділянку саме співвідповідачем ОСОБА_1 обґрунтування позову не містить, суд приходить до висновку, що судове рішення за результатами вищенаведеного кримінального провадження матиме суттєве значення для вирішення даної справи в частині правомірності набуття і необхідності позбавлення на підставах, встановлених законом, співвідповідача-фізичної особи права власності на набуте майно, або відсутності таких підстав, у зв`язку з чим, на переконання суду, є підстави для зупинення провадження у справі.

Однак судова колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розумність строків розгляду справи судом є одним із принципів цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупиняючи провадження у справі, суд має обґрунтувати, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у розглядуваній справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, та не зазначив, у чому полягає неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року в справі № 761/33089/20 (провадження № 61-18470св21) вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, на зазначене уваги не звернув, своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Так, предметом позову по даній цивільній справі є вимоги Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Ізмаїльське лісове господарство» про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Кілійським районним судом Одеської області розглядається кримінальне провадження №0000331 від 06 липня 2021 року стосовно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190; ч.3 ст.28, ч.4 ст.358; ч.3 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, номер справи 502/552/23.

Представник відповідача ОСОБА_3 посилається на те, що прокурором на обґрунтування позовних вимог у даній справі долучено в якості доказів матеріали кримінального провадження № 0000331 відносно колишнього голови Кілійської районної державної адміністрації ОСОБА_2 , яке наразі перебуває на розгляді в суді. Це, зокрема, висновок земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи з висновками щодо належної ОСОБА_1 земельної ділянки.

По вказаному кримінальному провадженню не прийнято рішення та не встановлено протиправність дій при винесенні розпорядження, яким було передано відповідачу спірну земельну ділянку та набуто на неї право власності.

Однак, колегія суддів зазначає, що предметом спору в цій справі є земельна ділянка, яка відведена у приватну власність ОСОБА_1 із земель, наданих у постійне користування ДП «Ізмаїльське лісове господарство», які знаходяться в межах Дунайського біосферного заповідника.

Вирішуючи даний спір, суд перш за все повинен з`ясувати чи відноситься спірна земельна ділянка до земель лісогосподарського призначення та чи входить до території природно-заповідного фонду України, чи мали місце порушення земельного законодавства при формуванні земельної ділянки (її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі) та державної реєстрації права власності на неї.

Встановленні чи відсутність вини посадової особи в кримінальному провадженні не усуває суд в цивільному судочинстві від необхідності з`ясовувати питання законності відведення земельної ділянки у приватну власність та надання оцінки наведеним доводам позовної заяви.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливості розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відтак, даний спір може бути вирішено цивільним судом до винесення судом вироку у справі за кримінальним провадженням № 0000331 та набрання ним законної сили.

Таким чином, розгляд Кілійським районним судом Одеської області кримінального провадження №0000331 від 06 липня 2021 року стосовно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190; ч.3 ст.28, ч.4 ст.358; ч.3 ст.28, ч.2 ст.364 КК України не є підставою, за якою провадження у даній справі підлягає обов`язковому зупиненню, у зв`язку із чим, суд першої інстанції не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи до розгляду кримінальної.

Крім того, суд першої інстанції в своїй оскаржуваній ухвалі жодним чином не обґрунтовує, яким чином може вплинути розгляд кримінального провадження відносно осіб, які не є сторонами у даній справі, на цивільну справу про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що обставини, які будуть встановлені Кілійським районним судом Одеської області під час розгляду кримінального провадження №0000331, жодним чином не впливають на обставини по цивільній справі за позовом за позовом керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Ізмаїльське лісове господарство» про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки, а тому суд першої інстанції необґрунтовано послався на об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи до розгляду кримінального провадження.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився із характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, у зв`язку із чим ухвала Кілійського районного суду Одеської області від 10 липня 2023 року підлягає скасуванню, а цивільна справа - передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника Ізмаїльської окружної прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 10 липня 2023 року - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2024 року.

Головуючий: В.В. Кострицький

Судді: М.В. Назарова

Ю.П. Лозко