"05" лютого 2024 р. Справа № 363/1970/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А., при секретарі Крикун Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30.11.2023 року ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. Підставою скасування даного рішення вказав, про те, що "30" листопада 2023 р. відбудеться судове засідання у справі № 363/1970/23 він не знав і знати не міг, оскільки не отримував а ні повістки в суд, ані СМС на свій телефон і ніяких інших повідомлень. Також зазначив, що юристи, з якими він спілкувався, завжди запевняли його, що під час війни судові засідання скоріш за все взагалі проводитись не будуть. А позовну заяву, яка до нього з невідомих причин не дійшла, він вперше побачив 05.01.2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи, тому і не міг подати відзив. Ознайомившись із текстом заочного рішення він був здивований, що в ньому відсутні і не враховані суми коштів, які були сплачені ним на повернення позики до постановлення судом заочного рішення. Позивачеві в рахунок погашення заборгованості було сплачено 10000 грн. - грудень 2021 року, 10000 грн. - січень 2022 року, 5000 грн. - лютий 2022 року, серпень 2023 року 1500 доларів США, 3300 грн.- 16.10.2023 року, 1700 грн.-18.112023 року, 14303 грн. - 11.12.2023 року, 14600 грн. - 05.01.2024 року, також було сплачено додатково 1569 доларів США на погашення пені. Вважає, що всі ці суми принаймні мають бути відраховані від загальної суми боргу і встановлена судом сума його заборгованості має бути суттєво зменшена. Якщо взяти до уваги сплачені до 24.02.2022 року суми, то невірний також і розрахунок пені. В заочному рішенні розрахунок суми заборгованості взагалі відсутній.

У судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 05.02.2024 року до суду від останнього надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що в нього та його родини у 2021 році і зараз дуже скрутне матеріальне становище, тому він не зміг знайти всю суму щоб погасити борг у грудні 2021 року і звернувся за допомогою до своєї мами ОСОБА_3 . Тому погашати суму боргу вона допомагала і зараз допомагає. Зауважив, що у зв`язку із війною його мама перебуває за кордоном і тому не може прибути в суд і надати свідчення суду, проте вона надала йому уточнений перелік сум, які були нею сплачені в рахунок погашення його боргу із перерахунком у долари США по курсу, який діяв на час сплати, а саме: 10000 грн. - грудень 2021 року (курс долара 27,28) - 366,68 $, 10000 грн. - січень 2022 року, (курс долара 28,68) -348,7 $, 5000 грн. - лютий 2022 року, (курс долара 29,26) - 171 $, серпень 2023 року 1500 доларів США, 3303 грн. -16.10.2023 року, (курс долара 36,37) - 90,7 $, 1 700 грн. - 18.11.2023 року, (курс долара 37,3) - 45,5 $, 14303 грн. - 11.12.2023 року, (курс долара 37,98) - 376,59 $, 14600 грн. - 05.01.2024 року, (курс долара 37,53) - 389 $, 3800 грн. - січень 2024 року (курс долара 37,53 ) - 101,3 $. Отже, за свідченням його матері ОСОБА_3 , яка зараз через війну в Україні перебуває за кордоном, в рахунок погашення його боргу за договором позики, що є предметом цієї справи, станом на січень 2024 року було сплачено 3389,2 доларів США, з чого випливає, що залишок по тілу позики у 4200 доларів США складає: 4200 $ мінус 3389,2 $ дорівнює 810,8 5 $. Також відповідачем зазначено, що в спірному заочному рішенні суду, вищевказана, на думку позивача та суду, його заборгованість за договором позики в сумі 467451,50 гривень складається з двох частин: 153594 гривні - сума основного боргу, що еквівалентно станом па день звернення до суду становить 4200 доларів США, та 313857,50 гривень - пеня, що еквівалентно станом на день звернення до суду 8582,38 доларам США. Оскільки відповідач як позичальник борг із сплати пені за договором позики ніколи не визнавав, не визнає і визнавати не буде, просить суд застосувати до вимоги позивача про стягнення з нього 313857,50 гривень пені, що еквівалентно станом на день звернення до суду 8582,38 доларам США, положення частини першої, пункту першого частини другої статті 258 (Спеціальна позовна давність) ЦК України.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 05.02.2024 року від представника позивача адвоката Мустіпан О.В. до суду надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Крім того, зазначено, що позивач не отримував від відповідача грошові кошти, які зазначені в поясненнях останнього та жодних фактів на підтвердження цього факту суду не надав. Тому вважає заяву про перегляд заочного рішення повністю безпідставною.

Згідно з ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Вишгородського районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року позов було задоволено, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором позики від 30 листопада 2021 року, який зареєстровано в реєстрі за №397, в розмірі 467451,50 гривню, що еквівалентно станом на день звернення до суду становить 12782,38 доларів США, яка складається з: 153594 гривні сума основного боргу, що еквівалентно станом на день звернення до суду становить 4200 доларів США, та 313857,50 гривень неустойка (пеня), що еквівалентно станом на день звернення до суду становить 8582,38 долари США, звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль марки «HYUNDAY», модель «SANTA FE», тип Т3: загальний легковий універсал В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір сірий, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 3245 2 лютого 2018 року, який є предметом застави за договором застави від 30 листопада 2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мошківською О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №398, шляхом продажу на публічних торгах згідно з Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановлено на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнуто судовий збору розмірі 4674 гривні 52 копійки.

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року виправлено описку в резолютивній частині рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 листопада 2023 року по справі №363/1970/23 правильно зазначено номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_4 ».

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Сторони та інші особи, які беруть участь в справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь в справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. 19 квітня 2023 року на електронну адресу суду надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи на невизначений термін, у зв`язку із перебуванням в державі Румунія на законних підставах в статусі біженця від повномасштабного вторгнення в свою державу 24 лютого 2022 року та як батько трьох неповнолітніх дітей. 20 червня 2023 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. У підготовче судове засідання, призначене на 21 червня 2023 року, учасники провадження не з`явились. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників провадження, з урахуванням заяв представника позивача та відповідача, підготовче засідання було відкладено на 10:00 23 серпня 2023 року, про що повідомлено учасників провадження. У призначене підготовче судове засідання, учасники провадження не з`явились, при цьому 4 серпня 2023 року на електронну адресу суду надійшло повторне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на невизначений термін з підстав, які зазначались ним раніше. Позивач та/або його представник, яка завчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання, причин неявки не повідомили. У зв`язку із неявкою у судове засідання учасників провадження, підготовче засідання було відкладено на 15:00 17 жовтня 2023 року, а відповідачу, на електронну адресу, яку зазначено в його клопотаннях про відкладення розгляду справи, додатково направлено лист з роз`ясненням його права на альтернативні методи участі в судовому засіданні, ознайомлення з матеріалами справи та подачу заяв, клопотань і заперечень в межах розгляду справи. Як убачається із довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Лист» від 29 серпня 2023 року по справі №363/1970/23 було надіслано 29 серпня 2023 року о 08:54:15 одержувачу на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та документ доставлено до електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08:57:38. У призначене підготовче засідання учасники провадження не з`явилися, при цьому від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність та призначення справи до розгляду по суті. У заяві, також зазначено, що нових доказів представник позивача немає, складу суду довіряє. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомив, із заявами та/або клопотаннями до суду не звертався, правом надати відзив на позовну заяву, а також правом на альтернативні методи участі в судовому засіданні не скористався. Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 30 листопада 2023 року. Про дату час та місце судового засідання повідомлено сторін, в тому числі відповідача, шляхом направлення судової повістки про виклик за місцем його реєстрації, а також на його електронну адресу. Як убачається із довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» від 19 жовтня 2023 року по справі №363/1970/23 було надіслано 19 жовтня 2023 року о 20:15:26 одержувачу на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та документ доставлено до електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 о 21:21:07.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Окрім того Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц сформував правовий висновок про те, що, якщо сторона учасник справи зазначив офіційну електронну адресу, і користувався нею протягом усього часу розгляду справи, зокрема, надсилав з даної електронної адреси процесуальні заяви до апеляційного суду, та судова повістка про виклик до суду була направлена на цю електронну адресу - то суд виконав обов`язок щодо повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Тож відповідач був обізнаний що в проваджені суду знаходиться зазначена справа, призначені судові засідання, правом на альтернативні методи участі в судовому засіданні, ознайомлення з матеріалами справи, надання суду заперечень та доказів, однак своїми правами не скористався, в судові засідання не прибув, поважність причин неявки суду не повідомив. За вказаних обставин, відповідачем суду не доведено, що він не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Окрім того, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в заяві відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, а обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті. З доданих ОСОБА_1 до заяви про перегляд заочного рішення від 30.11.2023 року копій документів на підтвердження сплати позивачу частини позики, не вбачається що зазначені суми були перераховані ОСОБА_2 на виконання умов договору від 30 листопада 2021 року. Суд критично оцінює надані заявником копії документів на підтвердження сплати позивачу частини позики та вважає, що їх неможливо врахувати до погашення заборгованості через відсутність прямого призначення перерахованих грошових сум та їх отримувача.

Окрім того, заявник в своїх письмових поясненнях наголошує на тому, що станом на день звернення до суду позивачем було пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення суми пені на підставі частини першої, пункту першого частини другої статті 258 (Спеціальна позовна давність) ЦК України.

Проте, суд не погоджується із такими доводами заявника, оскільки 02.04.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", згідно якого Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача пені в силу пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України було продовжено на строк дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 з 12.03.2020 по всій території України було введено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та відповідний карантин був продовженим до 30.06.2023 (згідно постанови Кабінетом Міністрів №383 від 25.04.2023).

Окрім того, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача пені було також продовжено згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у відповідності до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Таким чином, строк позовної давності за вимогою про стягнення пені, станом на дату направлення позову до суду представником позивача (07.04.2023 року) було продовжено в силу пунктів 12 та 19 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та відповідно не було пропущено позивачем.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 280-288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави- залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складено 12 лютого 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Д.А. Свєтушкіна