Справа №345/716/24
Провадження № 2/345/333/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачці. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Коли позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, їй було відмовлено у зв`язку із тим, що відсутній документ, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на дане нерухоме майно. Тому позивачка змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивачки подала до суду розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 (а.с.7). На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачці ОСОБА_1 (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на дане нерухоме майно (а.с.12).

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Калуської районної ради №174 від 09.11.1988 року, житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Встановлено, що будівництво вказаного житлового будинку по АДРЕСА_1 проводилося на законних підставах за час шлюбу, укладеного 16.02.1962 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.20), що свідчить про те, що воно є спільним майном подружжя у відповідності до вимог ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції від 20.06.1969 року), а відтак, кожен із них був співвласником вказаного будинковолодіння.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належало по 1/2 частині будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21). Отже, після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем І черги після смерті ОСОБА_4 , відповідно до ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1 (1/2 частина належала йому на праві власності + 1/2 частину успадкував після смерті дружини ОСОБА_4 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Позивачка, як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст.1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , звернувшись із заявою про прийняття спадкового майна (а.с.11). Відповідач на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана ним до суду заява.

Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 15.02.2024 року.

Головуючий