Справа №760/9332/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом, в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ПГУ: НОМЕР_1 , вид. 8025, 28.08.2021 РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та додаткових витрат у сумі 15 000 грн на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дня звернення позивачем до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 20.07.2021 між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано шлюб Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідний актовий запис №1353.

Від даного шлюбу народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, позивач звертається до суду з позовною заявою не лише про стягнення аліментів, а й додаткових витрат, оскільки ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я та перебуває під наглядом у лікаря-невролога дитячого КНП «Дитяча клінічна лікарня №4 Солом`янського району м. Києва» з 15.11.2022 діагноз: синдром підвищеної нервово-рефлекторної збудженості. Призначено медикаментозне лікування: дормікінд та реабілітаційне лікування: плавання, масаж. ОСОБА_6 відвідує корекційний центр, ясельну групу. Поступив з діагнозом гідроцефальний синдром. В центрі спеціалістами-реабілітологами також було виявлено гіпертонус верхніх кінцівок. Спеціалісти центру проводять з дитиною корекційну і реабілітаційну роботу. Заняття вчасно сплачуються матір`ю, перебування і навчання ОСОБА_6 коштує 5 000,00 грн на тиждень, тобто 20 000,00 грн за місяць.

З огляду на викладене, позивач звернулась до суду із вказаною позовною заявою.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2023 у задоволенні клопотання адвоката Смітюх О.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_2 , про розгляд справи з викликом сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини - відмовлено.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, ніколи не ухилявся й на даний час не ухиляється від виконання обов`язку утримувати дитину, проте має заперечення щодо розміру аліментів, оскільки наразі є безробітним, однак не зважаючи на вказані обставини, починаючи з жовтня 202 року сплачує позивачеві кошти на утримання дитини, купує всі необхідні речі.

Щодо додаткових витрат у розмірі 15 000,00 грн зазначає, що надана позивачем копія довідки від 10.02.2022, що видана Нейропсихологічним реабілітаційним центром «Я-Чудо!» не є належним й допустимим доказом, на підтвердження стану здоров`я дитини чи понесених витрат на утримання. Разом з тим зазначає, що жодним медичним документом не підтверджено встановлення дитині такого діагнозу, як гідроцефальний синдром чи гіпертонус верхніх кінцівок чи будь-якого іншого тяжкого захворювання, яке потребувало б постійного лікування, спеціальної реабілітації чи спеціального догляду. Крім того, матеріали справи не містять жодного фінансового документу, як-то платіжне доручення чи чек, що підтверджують оплату послуг за перебування дитини у «нейропсихологічному центрі» чи надання йому колекційної або реабілітаційної допомоги.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що 20.07.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серія І_БК №606490, актовий запис №1353.

Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, серія НОМЕР_3 , актовий запис №12.

Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.03.2023 №151 визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Промоборонекспорт» від 04.09.2023 №05 ОСОБА_2 працює у Товаристві з 13.07.2023 та займає посаду головного спеціаліста відділу реалізації контрактів №1 ТОВ «Компанії «Промоборонекспорт».

Відповідно до витягу з наказу начальника Центру забезпечення заходів цивільно-військового співробітництва Збройних Сил України (по стройовій частині) від 24.10.2023 №269 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 призвано на військову службу під час мобілізації.

Обов`язок батьків утримувати свою дитину не пов`язаний з тим, чи одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дітей мають нести спільно обоє батьків.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги: відсутність підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів; відсутність інформації про наявність у відповідача непрацездатних батьків, стан здоров`я відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки відповідач працездатного віку, доказів того, що не має можливості чи не здатен допомагати дитині, не надав суду, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду 27.04.2023 до досягнення повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі №6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Суд не бере до уваги твердження позивача про понесення нею додаткових витрат, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення додаткових витрат.

Так, довідка Нейропсихологічного абілітаційного центру «Я-Чудо!» від 10.02.2022 не може бути взята судом до уваги, оскільки в суду виникає розумний сумнів щодо достовірності, оскільки ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а довідка видана 10.02.2022, тобто фактично за два місяці до народження дитини.

Відповідно до відповіді КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Солом`янського району м. Києва від 17.01.2023 №108/01-87 дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку в КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1", амбулаторія №9, декларація укладена з лікарем-педіатром ОСОБА_9 , діагноз: здоровий.

Відповідно до відповіді КНП "Дитяча клінічна лікарня №4 Солом`янського району міста Києва" ОСОБА_3 перебуває під наглядом у лікаря-невролога дитячого КНП "Дитяча клінічна лікарня №4 Солом`янського району міста Києва" з 15.11.2022. Діагноз: синдром підвищеної нервово-рефлекторної збудженості.

З огляду на викладені обставини, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Окрім того, у суду відсутні докази про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги: відсутність підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів; відсутність інформації про наявність у відповідача непрацездатних батьків, стан здоров`я відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач працездатного віку, доказів того, що не має можливості чи не здатен допомагати дитині, не надав суду, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду 05.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 84, 180, 182, 191 СК України, ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ПГУ: НОМЕР_1 , вид. 8025, 28.08.2021 РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 27.04.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко