Справа № 553/1876/23
Провадження № 2-о/553/4/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.06.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі

головуючої судді Москаленко В.В.,

присяжних Карпової Л.Г.,Киви Н.М.,

заявника ОСОБА_1

адвоката Литовченка Р.В.

представника заінтересованої особи Чубенка І.С., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ,заінтересована особа орган опіки і піклування Подільської районної у м.Полтави ради про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати матір заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши заявника опікуном. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 страждає на тяжку органічну деменцію. Внаслідок хвороби вона не знає свій вік ,адресу, не називає родичів,не читає, не пише не обслуговує себе самостійно. Наведене унеможливлює самостійне життя без опікунства. Інших родичів , або членів сім`ї ,крім сина ОСОБА_1 немає.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Адвокат ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Подільської районної у місті Полтаві ради в судовому засіданні вимоги заяви підтримав.

Суд ,заслухавши учасників справи ,дослідивши надані докази, дійшов наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є сином та матір`ю (свідоцтво про народження-а.с.7).

ОСОБА_2 страждає на судинну деменцію внаслідок стійкого хронічного психічного розладу ,що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (висновок судово-психіатричної експертизи - а.с.76-78).

Відповідно до подання органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Подільської районної у місті Полтаві ради (а.с.85,86) опікунська рада вважає за доцільне призначити

ОСОБА_1 опікуном над його матір`ю ОСОБА_2 .

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 частини першої цієї ж статті).

Відповідно до ч.1 ст.295 Цивільного процесуального Кодексу України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, за місцезнаходження цього закладу.

Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відтак, оскільки висновком судово-психіатричної експертизи встановлено, що

ОСОБА_2 внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є достатні підстави для визнання її недієздатною.

Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно із ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За вимогами ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над своєю матір`ю.

Частиною 4 ст. 63 ЦК України визначено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що заявник є сином недієздатної та не має медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна;він не судимий ,є фізичною особою-підприємцем , заявник та недієздатна є близькими родичами, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання обов`язків опікуна над недієздатною матір`ю.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі відносяться за рахунок держави.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 тривалість захворювання, суд вважає необхідним встановити строк дії цього рішення - два роки.

Керуючись ст.39, ч.1 ст.60 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 82, 258-259, 263-265, 299-300 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 ,заінтересована особа орган опіки і піклування Подільської районної у м.Полтави ради про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною .

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити строк дії рішення - 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Москаленко