Справа № 444/2231/24
Провадження № 2/444/937/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

01 серпня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на житловий будинок, як майно колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за законом та як члена колишнього колгоспного типу двору та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок, як майно колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за законом та як члена колишнього колгоспного типу двору та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , що стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Деревнянською сільською радою (акт. запис №03). Ще до смерті батька позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що батьки проживали в АДРЕСА_1 (колишнього Жовківського району) в будинку який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значився батько, а позивач та його мати ОСОБА_3 - членами двору, що стверджено витягом з погосподарської книги

Після смерті батька відкрилася спадщина на належну йому частку в майні двору та частку, яка ним прийнята, але не оформлена, після смерті матері ОСОБА_3 , і позивач як спадкоємець першої черги за законом батько відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред.1963 року) прийняв фактично спадщину оскільки проживав з померлою ОСОБА_3 вступив у фактичне володіння часткою спадкового майна яке належало померлій.

Відповідно до чинного на той час законодавства, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в майні, отже всі члени двору, головою якого станом на 30.06.1990 року був ОСОБА_2 мали рівне право на частки в майні двору і частка кожного становила 1/3 майна двору.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності двору було зареєстровано згідно вимог чинного на той час законодавства.

Крім того на день смерті батько мав право на земельну частку (пай) площею 2.19 га яка належала його дружині, а матері позивача - ОСОБА_3 на території Деревнянської сільської ради, що стверджено довідкою №299/14-06 від 20.05.2024 року та земельна частка (пай), яка видана батькові площею 1,34 га на території Деревнянської сільської ради, що стверджено довідкою №296/14-06 від 20.05.2024 року.

Позивач зазначає, що після смерті батька ОСОБА_4 звернувся із заявою до Жовківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину часток в житловому будинку, які належали батькам, де після визначення йому Жовківським районним судом додаткового строку для подачі заяви про спадкування, відкрито спадкову справу № 251/2024, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину будинку про що видано постанову 20.05.2024 року №654/01-16 із-за відсутності правовстановлюючих документів на ім`я голови двору.

Щодо спадкування земельних часток позивачу також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину земельних часток (паїв), право на які мав батько на день смерті та роз`яснено, що належить подати для спадкування сертифікати встановленого зразка, які затверджені постановою Кабінету Міністрів від 12 жовтня 1995 року №801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай)", а ним подано довідку старости Деревнянського старостинського округу №3 про те, що батькам видано сертифікати. Нотаріусом роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на нерухоме майно та права на земельну частку (пай).

Окрім того, позивач, як член двору має право на 1/3 частки в майні двору в АДРЕСА_1 , однак, належну йому частку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не може зареєструвати, оскільки таке можливо лише за рішенням суду. А тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 14.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі на 22.07.2024 року. Одночасно з метою своєчасного розгляду справи витребувано від Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином завірену (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.07.2024 року розгляд справи відкладено на 01.08.2024 року.

Позивач в підготовче судове засідання не прибув, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити (арк.спр.40).

Представник відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду подано клопотання, в якому відповідач зазначає, що заперечень щодо позову немає, та просить слухати справу у відсутності їх представника (арк.спр. 41).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) в підготовче судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Жовківською державною нотаріальною конторою на ухвалу суду надано належним чином завірену копію спадкової справи №251/2024 заведеної після смерті ОСОБА_2 . Одночасно зазначено, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив. Після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа в нотконторі не відкривалася.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданим Деревнянською сільською радою (арк.спр.7).

ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року належав до колгоспного типу двору, головою якого був померлий. Членами двору були його дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , що стверджено виписками із погосподарської книги по с.Деревня Львівського району Львівської області. Станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року господарство в АДРЕСА_1 значилося як господарство колгоспного типу, в якому проживали голова ОСОБА_2 , члени двору ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що стверджено виписками з погосподарських книг Деревнянської сільської ради (арк.спр.13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , що стверджено свідоцтвом про смерть виданим Деревнянською сільською радою серії НОМЕР_2 (арк.спр.8).

Згідно з технічним паспортом виготовленим Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить 75.7 кв.м, житлова 35,8 кв.м., допоміжна 39.9 кв.м., з господарськими будівлями (арк.спр. 21-24).

Відповідно до довідки виданої КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" від 24.10.23 року встановлено, що реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась (арк.спр.12).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення ст.ст. 17,18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин що виникли раніше застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, що мала місце до цієї дати право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, визначається, виходячи з того майна, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Оскільки позивач та померлі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , значилися в дворі станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року, а тому мають право на рівні частки в майні двору.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Отже, позивач як член колишнього колгоспного типу двору, має право на 1/3 частку в майні двору, право власності на яку може зареєструвати Згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", лише за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Про те, що позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 підтверджується рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 25.01.2024 року. Рішення суду набрало законної сили 04.03.2024 року (справа 444/4526/24).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб виданого Жовківським відділом РАЦС встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 24.07.1957 року зареєстрували шлюб в Виконавчому комітеті Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис 12, та є подружжям (арк.спр.10).

Окрім того, померлій ОСОБА_3 , на день смерті належала земельна частка (пай) площею 2.19 га на території Деревнянської сільської ради, що стверджено довідкою №299/14-6 від 20.05.2024 року в якій зазначено, що їй видавався сертифікат серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 належала земельна частка (пай), площею 1,34 га на території Деревнянської сільської ради, що стверджено довідкою №296/14-06 від 20.05.2024 року з якої встановлено, що йому було видано сертифікат серії ЛВ № 163812 на території Деревнянської сільської ради (арк.спр.25-26).

З постанови нотаріуса Жовківської державної нотаріальної контори від 20.05.2024 року №652/01-16 встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 із-за відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок в АДРЕСА_1 (арк.спр.29).

Також Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 653/01-16 та №654/01-16 від 14.12.2020 року позивачу відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на земельну частку (пай), оскільки ним як спадкоємцем не подано сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Також, роз`яснено, що дана справа не може бути вирішена у нотаріальному порядку (арк.спр.27).

Після смерті дружини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відповідно до положень ст. 529, ст. 549 ЦК УРСР в ред. 1963 року фактично успадкував належну їй частку в майні двору, оскільки проживав з нею на день смерті та вели спільне господарство, користувався земельною часткою, але не оформив нотаріально.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми належить подавати до нотаріальної контори.

Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я її батька.

Згідно з ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 75,7 кв.м, житлова 35.8 кв.м, допоміжні приміщення 39.9 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 75,7 кв.м, житлова 35.8 кв.м, допоміжні приміщення 39.9 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактично успадкував, однак не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати в порядку спадкування за законом право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 1.34 га. умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату серії ЛВ №163812 виданого Деревнянською сільською радою 30.05.1997 року, про що в книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку, пай) зроблено запис №129.

Визнати в порядку спадкування за законом право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 2.19 га. умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, земельна ділянка розташована на території Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (с.Деревня (колишня Деревнянська сільська рада), які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактично успадкував, однак не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі сертифікату серії ЛВ №164004 виданого головою Деревнянської сільської Ради народних депутатів 30.05.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 08 серпня 2024 року.

Суддя: Олещук М. М.