Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1153/23
Провадження № 2/935/86/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., за участю позивача - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у якому просить суд:

-визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном в один місяць;

-визначити їй додатковий строк, для прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в один місяць.

В обґрунтування позову вказує, що її батько - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька спадкова справа не заводилася, вона фактично вступила у спадкові права шляхом його володіння та користування. Після звернення до сільської ради вона дізналася, що на випадок смерті батько залишив заповіт, яким заповів її все належне йому майно. Вказує, що не була обізнана про наявність заповіту, її виклик як спадкоємця за заповітом нотаріусом не здійснювався. Зазначає, що звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав, проте постановою нотаріуса від 13 березня 2023 року їй було відмовлено у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини.

Крім того, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_5 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами :06:000:0323 та :06:000:1323.

Для оформлення спадкових прав, в тому числі тих, що які мати прийняла після смерті ОСОБА_4 , вона звернулася до нотаріуса, проте їй було відмовлено у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви для прийняття спадщини. Зі змісту постанови вбачається, що її мати заповіла усе належне майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які прийняли спадщину. Вказує, що вона має ІІ групу інвалідності, тому відповідно до ст.1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту має право на обов`язкову частку у спадщині за законом після смерті матері.

Зазначає, що пропустила строк прийняття спадщини після смерті батька та матері з поважних причин, а саме не була обізнана про наявність заповіту складеного батьком на її користь, та прийняття спадщини після його смерті матір`ю, оскільки спадкова справа не заводилась, не були здійснені повідомлення та виклик її як спадкоємця. Тому, з метою захисту своїх спадкових прав звернулася з позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що пропустила строк прийняття спадщини після батька через необізнаність про наявність заповіту, хворобу та в подальшому також через смерть свого чоловіка, що стало перешкодою для вчасного звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Разом із тим, вказала, що після смерті матері, яка прийняла спадщину після смерті батька, була обізнана про наявність складеного нею заповіту на користь відповідачів, тому не зверталася до нотаріуса.

Відповідач - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення №307 про вручення її поштового відправлення з повісткою про виклик до суду. Будь-яких заяв доповнень, уточнень та клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без участі останньої.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошенння на офіційному веб-сайті суду, будь-яких заяв доповнень, уточнень та клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без участі останньої.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №18.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 слідує, що ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис №18.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 слідує, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , слідує що 27 квітня 1991 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « ОСОБА_9 ».

Згідно заповіту від 26 квітня 1994 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Стрижівської сільської ради, Коростишівського району, Житомирської області Макаревич І.П., реєстровий №46, слідує, що ОСОБА_4 , заповів все належне йому майно своїй дочці - ОСОБА_1 .

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №850959 від 06 квітня 2006 року, виданого Коростишівською райдержадміністрацією, ОСОБА_5 , на підставі розпорядження Коростишівської райдержадміністрації від 12.12.2005 року №535, вказана власником земельних ділянок загальною площею 3,4750 га, з такими кадастровими номерами: :06:000:0323 та :06:000:1323, які розташовані на території Кмитівської сільської ради, дл. 323, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Постановою державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Ломаковою М.І. від 13.03.2023 №02-31/173, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельних діялянок, що знаходяться за в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з неприйняттям спадщини у строк та спосіб, визначений законом та ненаданням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Постановою державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Ломаковою М.І. від 13.03.2023 №02-31/174, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельних діялянок, що знаходяться за в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якого прийняла його дружина ОСОБА_5 , але юридично не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з неприйняттям спадщини у строк та спосіб, визначений законом та ненаданням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Щодо позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Згідно абзацу 3 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 закінчився до набуття чинності Цивільним кодексом України, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (в редакції від 30.10.1999), який втратив чинність з 01 січня 2004 року, але був чинним на момент відкриття спадщини після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та протягом всього шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Статтею 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до положень ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно статті 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до положень ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Свідченням прийняття спадщини є подача спадкоємцем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини або фактичний вступ спадкоємця в управління та володіння спадковим майном, при цьому такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ст. 549 ЦК УРСР).

Згідно ст. 550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Як вбачається матеріалів справи та наданих у судовому засіданні пояснень позивач ОСОБА_1 , із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_4 до нотаріуса не зверталась, оскільки не була обізнана про наявність складеного ним 26 квітня 1994 року заповіту на її користь. Водочас, згідно наданої довідки Житомирської обласної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського та виписки із медичної картки стаціонарного хворого, слідує, що ОСОБА_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні в Опіковому центрі ЖОЛ з 05.12.2001 до 02.02.2021 року (з опіком кінцівок, обличчя), тобто в період встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті свого батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . У зв`язку з чим, враховуючи наявність заповіту, суд вважає, що такі причини пропуску строку є поважними, адже остання перебуваючи на стаціонарному лікуванні об`єктивно не могла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому позов відповідно до вимог ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР в частині у продовження ОСОБА_1 додаткового строку терміном в один місяць для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визначення додаткового строку після смерті матері позивачки - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з частиною першою статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини.

Той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

У пункті 24 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, вказано особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наведеного убачається, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, в тому числі такого, який має право на обов`язкову частку у спадщині та який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При цьому, правила частини першої та третьої статті 1272 ЦК України, щодо визначення спадкоємцю, додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався своєчасно правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

В судовому засіданні позивач вказала, що вона була обізнана про те, що її мати, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та батька позивача - ОСОБА_4 , склала на користь відповідачів у справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заповіт від 25.11.2003 року, а також була обізнана про те, що відповідачі вже прийняли у встановлений строк спадщину після смерті їх матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тому вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері пояснювала смертю свого чоловіка ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та поганим станом здоров`я.

Однак, такі доводи позивача не можуть бути визнані судом поважними та не підтверджують неможливість позивача звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки чоловік позивачки помер до смерті її матері, а доказів її неналежного стану здоров`я чи перебування на лікуванні, інших причин, які б доводили про існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері, не надано.

Тобто, позивач була обізнана про смерть матері та те, що відповідачі у справі здійснюють оформлення спадкових прав після її смерті на підставі складеного на їх користь заповіту, що вказує про відсутність будь-яких труднощів для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк, як спадкоємця який відповідно до ст. 1241 ЦК України має обов`язкову частку.

Крім того, шестимісячний строк для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , сплив 30 квітня 2015 року, а до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач звернулася лише 13 березня 2023 року. Доказів про неможливість звернення до нотаріуса протягом цього періоду часу до позову не долучено.

Вказані обставини свідчать, про те, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 , без поважних причин, тому в цій частині позовні вимоги не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного вище суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 549,550 ЦК УРСР, ст. 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 3,10-13, 76-82, 263, 265,268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , терміном в один місяць після набрання рішенням суду законної сили.

В іншій частині позову щодо визначення додаткового строку після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 22.01.2024 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО