УХВАЛА

18 січня 2024 року

м. Київ

справа № 759/2184/23

провадження № 61-11555св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Святошинський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Черкасова Дениса Олеговича, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання у період з липня 1990 року до серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року, в задоволенні заяви відмовлено.

У червні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Черкасова Д. О., на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Черкасов Д. О., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення.

Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 553/4224/14-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 673/416/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 395/539/17, від 02 липня 2020 року у справі № 358/608/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 520/2486/19, від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/14596/19, від 20 жовтня 2021 року у справі № 521/9099/19, від 02 листопада 2021 року у справі № 910/8852/20, від 30 листопада 2021 року у справі № 910/8278/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Як на підставу касаційного оскарження заявниця посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо застосування статті 82 ЦПК України. (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявниця вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд необґрунтовано відхилив клопотання про долучення доказів та клопотання про допит свідків щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Святошинський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян