У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2024

Справа № 331/1904/23

Провадження № 2/331/93/2024

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Н.В.Фісун, при секретарі Свириденко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Через канцелярію суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_2 про поновлення позивачу строк на звернення до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи тим, що з первинним позовом про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивач звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду в межах встановленого законом строку, а саме 22.02.2023 року. Проте, суд на стадії підготовчого провадження 22.03.2023 р. у справі 280/1186/23дійшов висновку, що даний спір не є публічно-правовим, тому має бути розглянутим у порядку цивільного судочинства, місцевим загальним судом. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду по справі стороною позивача було отримано 24.03.2023 року. Позивачкою було одразу ж 24.03.2023 р. переподано позов до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Також, через канцелярію суду надійшло клопотання від представника відповідача М.Соловйової про залишення позовної заяви без розгляду, обґрунтовуючи тим, що у справах про звільнення встановлено місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду відповідно до ст.126 ЦПК України, крім випадків, передбачених цим Кодексом,оскільки позивачем пропущено місячний строк звернення до суду встановлений нормами статті 233 КЗпП України.

У судовому засіданні представник позивача Богач А. прохала суд задовольнити клопотання про поновлення позивачу строк на звернення до суду з позовною заявою, а в клопотанні відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 підтримали думку представника ОСОБА_5 .

Представники відповідача підтримали клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, заперечували проти задоволення клопотання представника позивача про поновлення позивачу строк на звернення до суду з позовною заявою.

Представники третьої особи Замула Р.О. та ОСОБА_6 підтримали клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, заперечували проти задоволення клопотання представника позивача про поновлення позивачу строк на звернення до суду з позовною заявою.

Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи,зазначає наступне.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Вбачається, що позивачку ОСОБА_1 було звільнено згідно наказу від 21.12.2022р. З позовом до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя звернулася 24.03.2023р.

Так, поважними причинами пропуску строку на подачу позовної заяви можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9, встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити пропущений строк. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного чи тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи і обов`язки сторін.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які представник позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У зв`язку з наведеним та враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду з позовом поважними.

Керуючись ст. 120,127 ЦПК України, ст. 233,234 Кодексу законів про працю України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Міністерства юстиції України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача М.Соловйової про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 15.02.2024 року

Суддя: Н.В.Фісун