1Справа № 335/1638/24 2-о/335/81/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2024 року м.Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з заявою про встановлення юридичного факту, проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з грудня 2018 року по лютий 2022 року.
Згідно з положеннями ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 КК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
У відповідності до ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
При цьому важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.
Зі змісту заяви вбачається, що встановлення юридичного факту спільного проживання заявниці із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу необхідно заявниці для вжиття заходів щодо звільнення ОСОБА_2 з полону та вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї.
Разом з цим, зазначена мета звернення до суду носить абстрактний характер та не дає змоги перевірити чи підлягає підвідомчість даної заяви суду та з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання
При цьому, при зверненні до суду з вказаною заявою заявницею заінтересованих осіб не зазначено взагалі.
Отже, при подачі до суду заяви заявниця має обґрунтувати та зазначити конкретну мету з якою встановлюється факт та в залежності від мети встановлення факту, що має юридичне значення, зазначити заінтересовану особу.
Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Оскільки справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, то відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунуть недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
Зважаючи на зазначені недоліки заяви її необхідно залишити без руху, а заявниці надати строк для їх усунення, шляхом подачі до суду оновленої заяви із зазначенням конкретної мети, з якою заявниця просить встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу та визначення заінтересованих осіб у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя -
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без руху, надавши заявниці строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків заяви.
Роз`яснити заявниці, що в разі не усунення недоліків у зазначений вище строк заява буде вважатися неподаною та повернута, що не позбавляє права повторного звернення до суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко