Справа № 510/2216/23
Провадження № 2/510/597/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Дудник В.І.;

за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на задоволенні позову наполягали, просили про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: договір купівлі-продажу нерухомого майна від 05.06.2023р.; свідоцтво про народження ОСОБА_3 ; заповіт ОСОБА_4 від 09.09.2020р.; витяг № 71290921 від 27.01.2023р. про реєстрацію заповіту № 70193970 в спадковому реєстрі, заповідач ОСОБА_4 ; інформаційна довідка № 70574651 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2016р.; свідоцтво про смерть ОСОБА_4 ; технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 ; заява ОСОБА_5 про відмову від спадщини після померлого ОСОБА_4 , зареєстрована 02.05.2023р.; заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , зареєстрована 02.05.2023р.; інформаційна довідка № 72313454 зі спадкового реєстру (спадкові справи та видні на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. про відсутність інформації за параметрами запиту ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформаційна довідка № 72313474 зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. про наявність чинного заповіту № 66551830, заповідача ОСОБА_4 ; витяг № 72313561 від 02.05.2023р. про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи № 70591374, заповідача ОСОБА_4 ; довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 23 від 21.02.2023р.; інформаційна довідка № 75410093 зі спадкового реєстру (спадкові справи та видні на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.01.2024р. про наявність чинної спадкової справи № 70591374.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання права власності, аргументуючи свої вимоги тим, що 05 червня 2023 року між сторонами була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Того ж дня сторони уклали між собою відповідний письмовий договір, позивачі передали відповідачу обумовлену суму, а відповідач надала позивачам нерухоме майно для вільного користування та володіння.

Сторони також домовились про подальше нотаріальне посвідчення договору. В подальшому, з метою нотаріального засвідчення правочину позивачі неодноразово зверталися до відповідача, однак усі спроби були безрезультатними, а відповідач не вжила ніяких заходів щодо належного посвідчення договору.

Крім того, після укладення угоди з`ясувалось, що відповідач не завершила процедуру оформлення своїх спадкових прав за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя батько відповідача ОСОБА_4 залишив заповіт від 09.09.2020р. на користь відповідача, яка прийняла спадщину щляхом подачі до нотаріуса відповідної заяви. Однак процедуру оформлення спадщини не завершила та не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на будинок, позивачам було роз`яснено, що зробити це одноособово та за відсутності оформленого у передбаченому законом порядку права власності на нерухоме майно, неможливо.

Враховуючи вищенаведене, позивачі були вимушені звернутися із позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках.

Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є добросовісними набувачами, оскільки на час укладення письмової угоди про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , вони не знали і не могли знати про те, що відповідач не мала права на відчуження нерухомості, так як нерухоме майно не було зареєстроване у передбаченому законом порядку.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо будинку та встановленні права на нерухомість у позивачів як добросовісних набувачів, тому є правові підстави визнати право власності на нерухоме майно за позивачами як за добросовісними набувачами.

Позивачами у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 76 - 81, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 330, 388, 397, 657 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник