Справа № 635/336/14-ц
Провадження № 6/635/185/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , орган виконавчої служби Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_2 про повторне примусове виселення боржника та поновлення виконавчого провадження № 57773991,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про повторне примусове виселення боржника посилаючись на те, що 07 жовтня 2014 Харківський районний суд Харківської області виніс заочне рішення у справі № 635/336/14-ц (провадження № 2/635/977/2014) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому вирішив, крім іншого: Виселити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) з іпотечного майна - житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який складається з будинку літ. А-1, житловою площею 54,5 кв. м., загальною площею 86,4 кв. м., сараю літ. Б, погрібу літ. В, вбиральні літ. Г, огорожі №1-3, колодязя літ. К. 23 липня 2018 року Харківським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист № 635/336/14-ц про виселення ОСОБА_2 з житлового будинку АДРЕСА_1 . 23 листопада 2018 року державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області (після перейменування - Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районні Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57773991 з примусового виселення ОСОБА_2 з житлового будинку АДРЕСА_1 . 27 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Шкавро Д.А. був складений акт державного виконавця про виселення ОСОБА_2 , його майна, домашніх тварин з вищезазначеного приміщення. Окрім цього, йому було заборонено користуватися цим приміщенням. 27 лютого 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №57773991 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі. Наразі ОСОБА_2 , повторно самовільно вселився в житловий будинок АДРЕСА_1 . Отже, заочне рішення Харківського районного суду Харківської області продовжує бути невиконаним. Тож, оскільки ОСОБА_2 за виконавчим листом № 635/336/14-ц від 23 липня 2018 року виданим Харківським районним судом Харківської самостійно та протиправно вселився до житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , то повторне його виселення має бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду.

Заявник в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав та просив їх задовільнити.

Представник органу виконавчої служби в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причин неявки суд не повідомив. Клопотань або заяв не надійшло.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причин неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали заяви, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

При розгляді справи судом встановлено, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07.10.2014 у справі № 635/336/14-ц (провадження № 2/635/977/2014) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселено ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) з іпотечного майна - житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який складається з будинку літ. А-1, житловою площею 54,5 кв. м., загальною площею 86,4 кв. м., сараю літ. Б, погрібу літ. В, вбиральні літ. Г, огорожі №1-3, колодязя літ. К. Рішення набрало законної сили та було видано виконавчий лист № 635/336/14-ц від 23.07.2018 року.

Державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області (після перейменування - Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районні Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57773991 з примусового виселення ОСОБА_2 житлового будинку АДРЕСА_1 .

27 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Шкавро Д.А. був складений акт державного виконавця про виселення ОСОБА_2 , його майна, домашніх тварин з вищезазначеного приміщення та заборонено користуватися цим приміщенням.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2019 року державним виконавцем було закінчено виконавче провадження ВП № 57773991 по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа.

У відповідності до ч. 10 ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Отже, відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно затримувати його виконання. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Частиною 10 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено: у разі, якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Аналізуючи вказану норму про повторне виселення боржників не встановлено заборони або обмеження щодо виконання рішення суду про виселення боржника, який неправомірно займає житлове приміщення, з якого йому належить виселитись, якщо він попередньо добровільно виконав таке рішення, а згодом знову вселився у це приміщення. Визначальною у цій нормі є саме гарантована стягувачу можливість повторного виселення боржника, який знову вселився у приміщення, що мало бути звільнено для стягувача, незалежно від того, в який спосіб боржник був первісно виселений в порядку виконавчого провадження.

Однак, при зверненні до суду заявник ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 потворно самостійно вселився в житловий будинок АДРЕСА_1 , проте вказана обставина не підтверджена заявником. В матеріалах справи відсутні докази, що можуть свідчити про факт повторного вселення боржника в будинок та його проживання в ньому.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заяви ОСОБА_1 та відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. 2, 247, 258-260, 353, ЦПК України, на підставі ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , орган виконавчої служби Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_2 про повторне примусове виселення боржника та поновлення виконавчого провадження № 57773991 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.П.Даниленко