Справа № 457/1631/23
провадження №2/457/35/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 квітня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Трускавецької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: Бориславська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Трускавецької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: Бориславська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є його батьком. Була відкрита спадщина на все майно ОСОБА_3 , зокрема на квартири АДРЕСА_1 . 15.04.2011 року у Трускавецькій державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу. На момент оформлення спадщини ОСОБА_1 дізнався про те, що все своє майно батько заповідав у рівних частинах йому і брату - ОСОБА_2 , на момент відкриття спадшини якого місце знаходження було невідоме. 31 жовтня 2011 року ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом - окремо на 1/2 частки майна померлого ОСОБА_3 , що становило 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 та окремо на 1/2 частки грошових вкладів. На підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 позивач прийняв та оформив в установленому порядку належну йому частку. Так як ОСОБА_1 є громадянином Німеччини і з 2010 року постійно проживає в місті Інгольштадт, то можливості дізнатися стану прийняття спадщини ОСОБА_2 у нього не було. В процесі оформлення спадщини після смерті матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 стало відомо, що спадщина після смерті батька так і не прийнята іншим спадкоємцем. На сьогоднішній день ОСОБА_1 являється власником ід.ч. квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки про склад сім?ї, виданої на час відкриття спадщини, ОСОБА_2 , другий спадкоємець за заповітом, ніколи не проживав у квартирі АДРЕСА_1 і відповідно до ст. 1268 ЦК не може вважатися таким що прийняв спадщину. Так, як відповідно до заповіту, посвідченого нотаріусом Трускавецького міського округу Кенц-Березюк І.М. 11 серпня 2009 року та зареєстрованого в реєстрі за №899 спадкоємцями зазначеного в заповіті усього майна ОСОБА_3 є лише ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і ОСОБА_2 , відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК не прийняв належну йому частку у спадковому майні, то вважає, що право на частку переходить до позивача, як належного спадкоємця за заповітом. 18 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Бориславської Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку майна зазначеного у заповіті, яку не прийняв ОСОБА_2 в установленому ч.1 ст. 1275 ЦКУ порядку, проте було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача Трускавецької міської ради у судове засідання не з`явився та подав відзив на позовну заяву в якому взадоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки позивач не звертався до Трускавецької міської ради, а отже міська рада жодним чином не порушила законні права та інтереси позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.

Представник третьої особи Бориславської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляд справи в його відсутності. При вирішенні спору покладається на думку суду.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 березня 1959 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком є ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10 березня 2011 року, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М. від 11 серпня 2009 року та зареєстровано в реєстрі за № 899.

Згідно із заповітом, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, покійний заповів своїм синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 жовтня 2011 року посвідчений державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори Панкевич Р.І., спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , 1927 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_1 спадкує частку майна та ОСОБА_2 спадкує частку майна, а саме половини квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З документів спадкової справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до Трускавецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 15.04.2011 року за № 66, тому вважаться таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. На підставі заяви була відкрита спадкова справа №36/11.

Як передбачено п. 1.2. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядку), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

За п.2.1. Глави 10 Розділу ІІ цього Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Згідно п.2.6. Порядку, спадкова справа підлягає обов`язковій реєстрації у книзі обліку і реєстрації спадкових справ, Алфавітній книзі обліку спадкових справ та у Спадковому реєстрі.

Відповідно до п. 3.3. Глави 10 Розділу ІІ Порядку заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину (п.3.15). Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (п.3.16). Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви (п.3.17).

Отже, враховуючи вказане правозастосування обов`язковою умовою для прийняття спадщини є звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщин до відповідної нотаріальної контори за результатами якої заводиться спадкова справа. У випадку, якщо спадкоємець пропустив строк на прийняття спадщини від має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції у справі за №6-164 цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 23 січня 2013 року).

Згідно довідки КПЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 30 березня 2022 року №442, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_3 -1/4 ідеальна частка; ОСОБА_4 -1/2 ідеальна частка; ОСОБА_1 ідеальна частка.

Тобто, як слідує з вищевказаної довідки, другий спадкоємець майна ОСОБА_3 ОСОБА_2 не прийняв спадщину після смерті свого батька.

Згідно довідки КП «Наше місто» м.Трускавець від 14 квітня 2011 року №2, що надана нотаріальній конторі, за адресою АДРЕСА_2 проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ). З якої вбачається, що ОСОБА_2 не проживав разом із своїм батьком спадкодавцем ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори, через представника за довіреністю ОСОБА_5 , про видачу свідоцтва на спадщину, оскільки спадкоємцями за заповітом майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є лише він та ОСОБА_2 , який не прийняв належну йому частку у спадковому майні. А тому просив видати свідоцтво право на спадщину на частину майна зазначеного у заповіті, яку не прийняв ОСОБА_2 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 вересня 2022 року №216/02-14 державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 . Зазначаючи, що від ОСОБА_2 заява про прийняття спадщини не надходила з невідомих обставин, які нотаріус не досліджує.

Зі змісту вказаної постанови Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області Панкевич Р.І. від 06 вересня 2022 року №216/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії слідує, що за заявою ОСОБА_1 було заведено спадкову справу. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Тобто відповідач ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса не звертався та вважається таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Слід зазначити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом задоволення цивільного позову та визнання права власності на спадкове майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано впродовж тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачі:Трускавецька міська рада, юридична адреса: 82200, м. Трускавець, вул. Бориславська, 2, ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Бориславська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: м.Борислав, вул.Дрогобицька,5.

Суддя: В. І. Марчук