н/п 2-о/490/105/2024
Справа 490/280/24

Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа Миколаївська міська рада,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При таких обставинах заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

За приписами, ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах за позовними заявами про визнання права власності в порядку спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За такого, заявнику необхідно уточнити вимоги до Миколаївської міської ради, а також вказати коло спадкоємців (їх відсутність) після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в залежності від цього вказати заінтересованих осіб.

Згідно п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За такого, заявниці необхідно вказати підстави звернення до Центрального районного суду м. Миколаєва, оскільки звертаючись до суду із даною заявою, заявниця претендує на спадщину в порядку спадкування за заповітом, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та чи не є в даному випадку спір про право, який може бути вирішений в порядку позовного провадження.

Крім того, пленум Верховного суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Отже, передумовою для звернення особи до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини, оскільки постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати відмову нотаріуса в оформленні спадщини.

Окрім того, положення ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України вказують, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання протягом шести місяців з дня відкриття спадщини відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналізуючи наведене, вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Пропуск строку на зверення із заявою про прийняття спадщини до орагнів нотаріату, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову до суду про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а ніяк не про встановлення факту прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Разом з тим, матеріали заяви не містять посилання на жодний доказ, що в межах строку, наданого цивільним законом, заявниця вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини.

Враховуючи вищенаведене, заявниці необхідно уточнити зміст вимог та вказати, чи не є в даному випадку підстави для звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку, для прийняття спадщини за заповітом.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа Миколаївська міська рада - залишити без руху.

Надати заявнику п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова