Справа №601/3159/23
Провадження № 2-др/601/4/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Шульгач Н.М.,
з участю секретаря судового засідання Бонюкевич І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременець заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Покотило Юрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів,-
06 лютого 2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Покотило Ю.В. надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення у справі №601/3159/23, за позовом Комунального підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів.
В обґрунтування заявлених вимог представник відповідача вказує на те, що 05 лютого 2024 року Кременецьким районним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким у задоволенні позову Комунального підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів відмовлено. Однак, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, відтак просить стягнути із КП «Міськводгосп» у користь ОСОБА_1 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Покотило Ю.В. в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд поданої заяви без його участі.
Представник позивача КП «Міськводгосп» в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд поданої заяви про ухвалення додаткового рішення у її відсутності, просить зменшити розмір виплат на правову допомогу адвоката та стягнути 1000 грн. у зв`язку із тим, що справа є нескладною та малозначною.
Дослідивши зміст поданої представником відповідача заяви та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
У провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом Комунального підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів.
05 лютого 2024 року Кременецьким районним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким у задоволенні позову Комунального підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів відмовлено.
Представником відповідача адвокатом Покотило Ю.В., в судовому засіданні 05.02.2024 заявлено про намір подати суду додаткові докази на підтвердження витрат ОСОБА_1 , які відповідач понесла на правничу допомогу.
06.02.2024 року представник відповідача, на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу надіслав докази, що підтверджують понесення судових витрат, а саме: квитанцію, договір про надання правової допомоги від 23.10.2021, акт виконаних робіт від 06.02.2024, додаток №06/12/2023 до договору про надання правової допомоги від 23 жовтня 2024 року, укладеного між адвокатом Покотило Ю.В. та Устимовою І.В. від 06.12.2023.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Покотило Ю.В. своєчасно була подана заява в порядку ч. 8 ст.141 ЦПК України та своєчасно надані суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення.
Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Положеннями 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.
Як вбачається із поданих документів в підтвердження понесених судових витрат, 29 квітня 2022 року між адвокатом Покотило Ю.В. та Устимовою І.В. було укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Згідно із додатком №06/12/23 до договору про надання правової допомоги у пункті 2 сторони погодили гонорар за надання правової допомоги Клієнту, у розмірі 5000 грн..
Згідно Акту виконаних робіт від 06.02.2024 року складеного та підписаного сторонами, адвокат виконав наступні роботи: консультації у сфері надання житлово-комунальних послуг, ознайомлення з позовною заявою разом з додатками, ознайомлення з матеріалами справи (через «Електронний суд»), збір та витребування документів, підготовка, оформлення відзиву, додатків до відзиву, клопотань з процесуальних питань, участь в судових засіданнях (в режимі відеоконференції). Вартість вищевказаних робіт складає 5000 грн..
Відповідно до квитанції від 06.12.2023 ОСОБА_1 сплатила 5000 грн. адвокату Покотило Ю.В.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц, висвітлено правову позицію щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Крім цього, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованими. У рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд вважає, що витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатами обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
При цьому, суд вважає, що відповідачем не надано доказів що надані послуги є завищеними, а тому клопотання про зменшення витрат на правову допомогу не підлягає до задоволення.
За таких обставин, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом відповідача робіт, часом, витраченим ним на виконання таких робіт, участю адвоката у судових засіданнях, тривалістю розгляду справи, а також враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено повністю, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Покотило Ю.В. та стягнення із позивача КП «Міськводгосп» у користь ОСОБА_1 5000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Покотило Юрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути із Комунального підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» у користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.