№ 468/251/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

(про залишення заяви без руху )

14.02.2024 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому позивач об`єднав в одному позові вимоги немайнового характеру про вимоги про визнання поширеної відповідачкою інформації недостовірною та зобов`язання спростувати її та вимогу майнового характеру про відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Натомість до позовної заяви долучені докази сплати позивачем судового збору в сумі 1211,20 грн за вимогу немайнового характеру.

При цьому, відповідно до пп. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме, позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, в даному випаду за вимоги про стягнення моральної шкоди, завданої приниженням честі, гідності та ділової репутації, ставка судового збору має становити не менше 3028 грн.

За розгляд Баштанським районним судом Миколаївської області справи за вказаною заявою судовий збір повинен бути сплачений за такими реквізитами: отримувач Миколаїв.ГУК/тг м.Баштанка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0014370, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;____________ (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи); Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Баштанський районний суд Миколаївської області.

При цьому до позовної заяви не додані документи про сплату судового збору за вказану вимогу, натомість позивач надав клопотання про звільнення його від сплати судового збору в цій частині, оскільки він є членом малозабезпеченої родини та перебуває у скрутному матеріальному становищі.

За загальним правилом при зверненні до суду з відповідним позовом позивач має сплатити судовий в порядку та розмірах, визначених законом. Звільнення позивача від сплати судового збору можливе у виключних випадках. При цьому звільнення позивача лише у зв`язку з тим, що він відноситься до певної категорії населення (пенсіонерів, малозабезпечених сімей, багатодітних сімей тощо) є безпідставним, оскільки конкретні категорії позивачів, які безумовно звільняються від сплати судового збору визначаються виключно Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Вказана норма передбачає можливість звільнення від сплати судового збору члена малозабезпеченої сім`ї (п.п. г п.2 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»), але таке звільнення вирішується відповідною ухвалою, яка відповідно до ст. 263 ЦПК України має бути обґрунтованою.

При цьому, основною підставою для звільнення сторони від сплати судового збору є її незадовільний майновий стан, який об`єктивно перешкоджає стороні сплатити визначений законом розмір судового збору, інших (ніж незадовільний майновий стан особи) підстав для звільнення від сплати судових витрат законодавством не визначено.

Крім того відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року №0940/2276/18 Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним. З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

При цьому при вирішенні заявленого клопотання про часткове звільнення від сплати судового збору, суд враховує, що позивач на власний розсуд, не обмежуючись вимогою немайнового характеру про визнання поширеної відповідачкою інформації недостовірною та зобов`язання спростувати її, додатково також заявив вимогу про відшкодування моральної шкоди, за подання якої закон прямо встановив необхідність окремої сплати судового збору, визначивши його мінімальний розмір.

Отже, обираючи на власний розсуд один з альтернативних способів захисту, позивач має враховувати положення закону щодо передумов для розгляду судом позову про застосування такого способу захисту, в тому числі щодо обов`язку сплати у визначеному законом розмірі судовий збір за подібну позовну вимогу, а значить, обравши один з альтернативних способів захисту порушених особистих немайнових прав або одразу кілька способів, позивач погоджується з необхідністю виконання визначених законом передумов для розгляду такого позову, в тому числі і щодо необхідності сплати визначеної для такої вимоги мінімального розміру судового збору, який відповідно до закону має бути сплачений при поданні позову.

Також суд враховує, що для визначення майнового стану для звільнення позивача від спати судового збору відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» мають бути надані відповідні докази про весь річний дохід позивача за весь попередній календарний рік, проте позивач долучив до клопотання лише відомості свої доходи з реєстру фізичних осіб-платників податків та лише за три квартали 2023 року. Крім того вбачається, що позивач відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» досяг пенсійного віку та може бути отримувачем пенсії за віком.

Комплекс вказаних обставин не дає судді достатніх підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди, що зобов`язує суддю відмовити позивачу в задоволенні клопотання про його звільнення від сплати судового збору.

У зв`язку з цим, позивач має сплатити за позовну вимогу про захист честі та гідності шляхом відшкодування моральної шкоди судовий збір за вказаними вище реквізитами за ставками, визначеними пп. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 3028 грн.

Докази сплати судового збору позивач має надати суду у визначений в ухвалі про залишення позову без руху строк.

Крім того, відповідно до ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому позивач окрім письмових доказів долучив до позовної заяви два диски з електронними доказами, проте в супереч вимогам ст. 177 ЦПК України копії таких електронних доказів для відповідача позивач не долучив.

Згідно з п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Натомість відповідно до закріпленої в ст. 13 ЦПК України диспозитивності як основної засади цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто суд обмежений заявленими в позові позовними вимогами та не може вийти за такі межі.

Натомість в резолютивній частині позову позивач просить визнати недостовірною розміщену відповідачкою на своїй сторінці в соціальній мережі інформацію відносно позивача щодо подій 01.09.2023 року в приміщенні Баштанської міської ради, використавши при цьому незакінчений текст з використанням трьох крапок та буквосполучень і т.д., тобто позовна вимога в цій частині є неконкретизованою, оскільки не містить повного тексту інформації, яку позивач вважає недостовірною.

Також з тексту позову вбачається, що значна його частина, а саме вступна частина, деякі абзаци описової частини та резолютивна частина викладені не державною мовою.

Натомість відповідно до ч.1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Відповідно до ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99 висловив позицію, згідно з якою, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Таким чином, учасники судового процесу які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, проте відповідні процесуальні документи, в тому числі і позовна заява, мають бути викладені лише державною мовою.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду в різних формах судочинства (наприклад ухвала Верховного Суду від 27.06.2023 року в провадженні №13-47зво23, ухвала Верховного Суду від 20.02.2020 року по справі № 9901/12/20, постанова Верховного Суду від 21.12.2020 року по справі №826/503/18).

Крім того Верховний Суд в постанові від 21.12.2020 року по справі №826/503/18 вказав, що передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання процесуальних документів (у тому числі позовних заяв) державною мовою не є звуженням прав позивача чи дискримінацією останнього за мовною ознакою, оскільки крім послуг перекладача, на законодавчому рівні закріплені серед іншого державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

При цьому нормами ст. 8 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» передбачено, що право на безоплатну первинну правничу допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.

За такого весь текст позовної заяви має бути викладений державною мовою, в протилежному випадку така позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

За таких обставин, подана позовна заява за своєю формою та змістом не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

У зв`язку з цим, позивач має усунути описані вище недоліки позовної заяви, привівши її зміст у відповідність до вимог ст. 175, 177 ЦПК України та надати документи про сплату судового збору за вказаними реквізитами Баштанського районного суду Миколаївської області.

За таких обставин відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні клопотання про часткове звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною і повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суддя