Справа № 930/372/24
Провадження №2-н/930/53/24
У Х В А Л А
15.02.2024 року м. Немирів
Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Войницька Т.Є., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» - адвоката Мосьондза Сергія Андрійовича про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,
08.02.2024 року представник заявника звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, при цьому зазначив місце реєстрації боржника: АДРЕСА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
В розумінні ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з п.2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, місцезнаходження або місце проживання боржника.
З метою отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника ОСОБА_1 у відповідності до ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддею було направлено запит до Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області.
Однак, з отриманої відповіді на запит суду встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зазначена заявником.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
В той же час, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є власником житла по АДРЕСА_1 , або ж на іншій законній підставі користується ним та споживає природний газ, за вказаною адресою, що б зумовило виникнення права грошової вимоги у стягувача.
Отже, за вищевказаних обставин приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки вимога про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за спожитий природний газ, за вказаною стягувачем адресою, є необґрунтованою.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 163, 165 ЦПК України, суддя, -
Відмовити у видачі судового наказу за заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» - адвоката Мосьондза Сергія Андрійовича про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .
Роз`яснити заявнику,що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, до відповідного суду за загальними правилами підсудності, встановленим ЦПК України .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Т.Є. Войницька