Провадження № 2-з/521/33/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

12 лютого 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді _ Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши заяву заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПрАТ «Будіндустрія-2020» про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинно добудованих приміщень та приведення її до попереднього стану.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову у справі за позовною заявою Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці позивача: Приватне акціонерне товариство «Будіндустрія-2020» - про усунення перешкод територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та зобов`язання ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) звільнити земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно добудованих приміщень та приведення земельної ділянки до попереднього стану, шляхом:

-накладення арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 31138237), право власності на яке зареєстроване з порушеннями, наведеними в позові прокурора;

-заборони ОСОБА_1 та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь- які реєстраційні дії щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 31138237).

В обгрунтування своєї заяви позивач зазначав наступні обставини.

17.12.2007р. між ЗАТ "Будіндустрія" та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за умовами якого ЗАТ Будіндустрія продало, а ОСОБА_1 купив 176/1000 частин нежилих будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 7 312,2 кв. м, які складаються з: "А" - прохідної; "Е", "El", "Е2" цеху ізоляції, "Ж", "Ж1", "Ж2" - котельні, "З" - мазутонасосної, "И" - каналізаційної насосної станції, "К"- адмін. побутового корпусу, "Л", "ЛІ" - головного виробничого корпусу, "П" - компресорної, "М" - складу пропанбутану, "Р" - трансформаторної підстанції, "Б" - навісу, "Н"- навісу (складу готової продукції), "В" - складу, "О", "Т"7 "Ф"- вбиральні, 11 - площадки з козловим краном, №1-6- огорожі - розташованих на земельній ділянці площею - 30 586 кв. м (відповідно до договору), яка перебуває в користуванні продавця на підставі договору оренди землі від 01.02.2006р.

Згідно абз. 2 ч. 1 цього договору, у власність покупця ( ОСОБА_1 ) переходить 176/1000 частин нежитлових будівель та споруд загальною площею З 879,2 кв. м, що складаються із зазначених на схематичному плані літ.: Л", "ЛІ" - головного виробничого корпусу, "П" -компресорної, "Н"-навісу (складу готової продукції), "О" - вбиральні.

23.01.2008 зазначене право власності ОСОБА_1 на 176/1000 частин нежилих будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» (номер запису - 3609, реєстраційний номер 9100013).

20 травня 2008 року між ТОВ "Фабрика картонажно-паперових виробів", ОСОБА_1 та ЗАТ "Будіндустрія" було укладено договір про поділ нежилих будівель та споруд в натурі та припинення спільної часткової власності, за умовами якого нежилі будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 7312,2 кв. м поділено між сторонами правочину. Так, за умовами договору, ОСОБА_1 набув право власності на будівлі та споруди загальною площею 3879,2 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 : «Л», «ЛІ» - головний виробничий корпус, компресорну, літ. «О» - вбиральню, літ. «ТІ» - навіс (склад готової продукції), огорожа № 1-6, що складає 176/1000 частин нежилих будівель та споруд.

На підставі договору від 20.05.2008 про поділ нерухомого майна 03.06.2008 КП «ОМБТІ та РОН» зареєстровано за № 23485204 право власності ОСОБА_1 на нежилі будівлі загальною площею 3879,2 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 (номер запису 3543).

Згодом, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2010 року визнано за ОСОБА_1 право власності на майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з комплексу нежитлових приміщень літ. "Л", літ. "С". літ. "Т", уборної літ. "О", огорожі 1-6. Встановлено порядок конання рішення суду, згідно з яким це рішення, у разі набрання ним закнонної сили, є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_1 на майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 6 398,7 кв. м (хоча на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2007 та договору про поділ нежилих дівель та споруд в натурі та припинення спільної часткової власності від 20.06.2008 ОСОБА_1 набув право власності на нерухоме майно площею 79,2 кв. м по АДРЕСА_2 (за фактом реєстрації 03 червня 2008 року КП «ОМБТІ та РОН» - вулиця Аеропортівська, 15Б).

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 10.12.2013 заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 10.03.2012 було скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, з огляду на відсутність жодних документів, що посвідчують отримання ОСОБА_1 дозвільних документів на реконструкцію та введення експлуатацію реконструйованого об`єкту нерухомості до експлуатації, а також відведення земельної ділянки в установленому законом порядку.

Таким чином, рішення суду, на підставі якого за ОСОБА_1 визнано право власності на нерухоме майно загальною площею 6 398,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , скасовано.

У той же час, розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради "Про присвоєння поштової адреси майновому комплексу адресою: АДРЕСА_3 » від 02.07.2010 р. № 535/01-06 майновому комплексу, який складається з комплексу нежилих приміщень літ. «Л» загальною площею 6 398,7 кв. м, літ. «С» загальною площею 504,20 кв. м, літ «Т» загальною площею 540 кв. м, уборна літ. «О», за адресою: АДРЕСА_2 , присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

На підставі цього розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.07.2010 р. № 535/01-06 про зміну поштової адреси нерухомого майна на ім`я ОСОБА_1 15.07.2010 було видане свідоцтво про право власності на комплекс нежитлових приміщень, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з приміщень літ. "Л", "С", "Т", загальною площею вже 7470,3 кв. м, основною площею 6687,8 кв. м, літ. "О", відображених у технічному паспорті від 14.10.2009.

Із свідоцтва про право власності, яке видане ОСОБА_1 виконавчим комітетом Одеської міської ради від 15.07.2010, серії САЕ 067424 на об`єкт нерухомості, що складається з приміщень літ. "Л", "С", "Т", літ "О", загальною площею 7470,3 кв. м, основною площею 6687,8 кв. м, відображених у технічному паспорті від 14.10.2009, вбачається, що цей правовстановлюючий документ видано виключно на підставі вищевказаного розпорядження Малиновського районної адміністрації Одеської міської ради від 02.07.2010 №535/01-06, замість рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2010 у справі № 2-4225/10, зареєстрованого КП "ОМБТІ та РОН" від 09.04.2010за номером 3543 у книзі 96неж-36.

Отже, за наведених фактичних обставин вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності, яке видане ОСОБА_1 виконавчим комітетом Одеської міської ради від 15.07.2010, серії САЕ 067424, останній набув право власності об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень літ. "Л", "С", "Т", літ "О", загальною площею 7470,3 кв. м, основною площею 6687,8 кв. м, відображених у технічному паспорті від 14.10.2009, лише на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської' ради від 02.07.2010 №535/01-06 про зміну поштової адреси нерухомого майна, хоча за договором купівлі-продажу від 17 грудня 2007 року та договором про поділ нежилих будівель та споруд в натурі та припинення спільної часткової власності від 20 травня 2008 року у власність ОСОБА_1 перейшло 3879,2 кв. м нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідне речове право на нерухоме майно комплекс нежитлових приміщень площею 7470,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 - зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер майна: 31138237).

Зазначені фактичні обставини встановлено судами у справі № 521/15511/14 за позовом першого заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 та підтверджено остаточним судовим рішенням у цій справі Верховним Судом від 19.01.2022.

Убачається, що видане виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_1 свідоцтво про право власності від 15.07.2010, серії НОМЕР_2 замість рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2010 у справі №2-4225/10 на об`єкт нерухомого майна площею 7470,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , відбулось усупереч встановленому законодавством порядку, з порушенням вимог містобудівного законодавства та з порушенням права власності на землю територіальної громади міста Одеси.

Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги очевидність порушення інтересів позивача, а також, що вчинення реєстраційних дій щодо цього об`єкту державної реєстрації прав в подальшому значно ускладнить або навіть унеможливить виконання рішення суду та поновлення прав територіальної громади м. Одеси на земельну ділянку, з метою ефективного захисту його інтересів у даному судовому процесі необхідним є вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони вчинення реєстраційних дій щодо цього майна.

Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заявленого клопотання.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В силу вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Предметом спору є усунення перешкод територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності від 15.07.2010 серії НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_1 замість рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 10.03.2010 у справі №2-4225/10, на об`єкт нерухомого майна площею 7470,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , та усунення перешкод територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) звільнити земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно добудованих приміщень та приведення земельної ділянки до попереднього стану, чинного на момент укладення договору про поділ нежилих будівель та споруд в натурі та припинення спільної часткової власності від 20 травня 2008 року між ТОВ "Фабрика картонажно-паперових виробів", ОСОБА_1 та ЗАТ "Будіндустрія".

Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, погоджується з доводами позивача про те, що оскільки відповідач може у будь-який час відчужити вищезазначене майно, зазначене призведе до утруднення виконання рішення суду або зробить неможливим його виконання, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 149, 151-153, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 31138237).

Заборонити ОСОБА_1 та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь- які реєстраційні дії щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 31138237).

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Копію ухвали негайно направити для виконання управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги.

Суддя І.А.Мазун