СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/595/24

пр. № 2-о/759/145/24

09 лютого 2024 року Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Донець Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування своєї заяви посилався на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Брянка , Луганська область, Україна, місце смерті м.Брянка, Луганська область, Україна, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина смерті - дрібновузловий цироз печінки зі склерозом. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті, виданими на тимчасово окупованій території. Отримання свідоцтва про смерть у ВДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Піставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина у певний час за певних обставин.

Представник заявника та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про день , час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.8 ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 .

Відділом запису актів громадянського стану Брянського міського управління юстиції МЮ ЛНР видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2,3 ст. 9 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, надані заявником документи відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України.

Відповідно до довідки про причини смерті ОСОБА_2 , 1957 р.н. померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником заявника долучено до матеріалів справи паспорт померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виданий 29.08.1988 року.

Паспорт громадянина України є одним з документів, що посвідчує особу та підтверджує громадянство.

Згідно п. 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВРУ від 26.06.1992 року № 2503-XII, до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25 і 45 років вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Заявник надає паспорт громадянина України померлої Серії НОМЕР_1 , дата видачі 29.09.1988р., тобто ОСОБА_2 мала вклеїти нову фотокартку у 2002 році, що нею зроблено не було, а тому її паспорт є недійсним на території України.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки факт смерті, який відбувся на окупованій території встановлюється тільки для громадян України. А заявником надано документ (паспорт) померлої особи, що є недійсним на території України.

На підставі викладеного, керуючись ст 12, 81, 263-265, 293, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О. Петренко