Справа № 385/1910/23
Провадження № 2/385/36/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

12.02.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М. В.,

секретар судового засідання Шевченко Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ТОВ «Новий Колектор» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на свою користь 12000,00 грн заборгованості за кредитним договором № 16.04.901 від 16.04.2021 та судові витрати по справі.

Стислий виклад позиції сторін

позиція позивача

в обґрунтування позову посилається на те, що 30 листопада 2021 року між Товаристовом з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новий колектор", укладено договір факторингу № 301121-1, згідно з яким на користь позивача відбулось відступлення прав вимоги за Кредитним договором на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється ОСОБА_1 .

Так, 16 квітня 2021 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. За умовами Кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн з первинним строком кредитування 14 календарних днів з отримання за процентною ставкою "Економ"/"Стандарт".

Ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". В свою чергу ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду.

ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 4000 грн з первинним строком на 14 днів.

В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 01 листопада 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 12000 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 4000 грн та за відсотками 8000 грн, чим порушуються права та інтереси позивача.

Водночас, згідно виписки (довідка субконто) відповідачем не здійснено жодних виплат, а отже нарахування відсотків було зупинено при досягненні обумовленої договором граничної суми у розмірі 8000,00 грн.

Просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 12000 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 4000 грн, за відсотками 8000 грн та судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2147 грн 20 коп. та 4000 грн витрат на правничу допомогу.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та винесення заочного рішення.

позиція відповідача

відповідачка не скористалася правом подати відзив.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутність заперечення щодо ухвалення заочного рішення по справі у випадку неявки відповідача.

Відповідачка у судове засідання 12.02.2024 не з`явилась, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи не подала.

При цьому ОСОБА_1 належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Направлене на її адресу рекомендоване повідомлення на 12.02.2024 повернуте до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17).

Оскільки відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, представник позивача, згідно поданої заяви, не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі

представником позивача разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи за його відсутності та не заперечення проти винесення заочного рішення.

Ухвалою судді від 20.11.2023 було відкрито провадження у справі та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 14.12.2023 відкладено розгляд справи та витребувано в Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» оригінал договору факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 між ТОВ «Новий колектор» та ТОВ «Споживчий центр» з додатком 2 до такого.

09.01.2024 на виконання ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.12.2023, з ТОВ «Новий колектор» до суду надійшов оригінал договору факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 між ТОВ «Новий колектор» та ТОВ «Споживчий центр» з додатком 2.

12.02.2024 судом проведено розгляд справи по суті за відсутності сторін.

Норми права, які застосував суд

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За нормами частин 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 3 ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності з положеннями ст. 509, 526, 1054 ЦК України особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору.

Згідно із вимогами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Суд установив, що 16 квітня 2021 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. За умовами якого відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 4000 грн зі строком кредитування 14 днів, та сплатою процентів річних у розмірі 2 % на день "Економ"/"Стандарт" (а.с. 19, 28).

Згідно графік платежів: сума кредиту 4000 гривень та проценти у розмірі 80 гривень сплачуються до 30 квітня 2021 року. Пролонгація строку користування кредитом не здійснювалась оскільки позичальником не вносилось жодних платежів ні за тілом кредиту ні за процентами весь попередній строк користування кредитом до 08.07.2021 в результаті чого станом на 29.11.2021 утворилась заборгованість в сумі 12000 грн. (а.с. 8-9). Згідно довідки ТОВ "Новий Колектор" заборгованість за кредитним договором № 16.04.901 від 16.04.2021 на 01.11.2023 складає 12000 грн. (а.с. 10). Згідно договору кількість пролонгацій не обмежена, однак право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгації загальна сума процентів за договором досягне максимального розміру. Максимальний розмір процентів за договором становить 8000 грн, після досягнення якого проценти не нараховуються. Фіксована процентна ставка "Економ" - 2% за 1 день користування кредитом, застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Фіксована процентна ставка "Стандарт" - 2,5 % за 1 день користування кредитом, застосовується після/в період закінчення первинного та пролонговано. Оскільки відповідачкою кредит та нараховані проценти не сплачувались жодного разу тому сума підлягає стягненню повністю.

Між ТОВ "Новий Колектор" та ТОВ "Споживчий центр" 30 листопада 2021 року укладено договір факторингу № 301121-1, відповідно до умов якого ТОВ "Споживчий центр" відступило за грошові кошти ТОВ "Новий колектор" право вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 23-25, 47-53).

Згідно додатком 2 до Договору факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 ТОВ "Новий колектор" набуло права грошової вимоги до відповідач за Кредитним договором в сумі 12000 гривень, з яких 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8000 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 10 зворот, 54-56).

Відповідачкою заборгованість за кредитним договором, а саме за тілом кредиту, відсотками не спростована, та останнім щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надано заперечень.

Усупереч умовам Кредитного договору відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачки, остання як до відступлення вимог так і після не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості за Кредитним договором.

Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Разом з тим, згідно з частиною першоюстатті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, тому суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий колектор" заборгованість за кредитним договором № 16.04.901 від 16.04.2021 у сумі 12000,00 грн.

Розподіл між сторонами судових витрат

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч .8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 021023-1 від 02.10.2023, укладений між ТОВ "Новий колектор" та адвокатом Марченко Г.І., згідно якого вартість послуг адвоката становить 4000 грн за один пред`явлений позов (а.с. 21-22),; звіт про виконану роботу відповідно до Договору № 021023-1 від 02.10.2023 (а.с. 15); платіжна інструкція № 488 від 08.11.2023, відповідно до яких ТОВ "Новий колектор" сплачено адвокату Марченко Г.І. грошові кошти в сумі 4000 грн за договором № 021023-1 від 02.10.2023 за позовом до ОСОБА_1 (а.с. 20 зворот).

Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідачка щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляла.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Новий Колектор" витрат зі сплати судового збору який сплачений позивачем у сумі 2147,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Керуючись ст. 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий колектор" (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 13, оф. 601 ідентифікаційний код 43170298) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий колектор", заборгованість за кредитним договором № 16.04.901 від 16.04.2021 станом на 01.11.2023 розмірі 12000 гривень 00 коп., з яких тіло кредиту 4000,00 гривень, відсотки за користування кредитом 8000 гривень, судові витрати за сплату судового збору у сумі 2147,00 грн, та витрати на на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00, а всього 18147 (вісімнадцять тисяч сто сорок сім) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 14.02.2024.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН

Дата документу 12.02.2024