Справа № 156/1148/23
Номер провадження: 2/156/25/24
У Х В А Л А

30 січня 2024 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Федечко М.О.

за участю секретаря судових засідань Салатюк Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/1148/23 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Білецька Інна Миколаївна до Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом,

учасники справи:

позивач - не з`явилася,

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача - не з`явилася,

в с т а н о в и в :

У провадженні Іваничівського районного суду Волинської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Судове засідання призначено 30.01.2024 року об 14:00 год.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник Іваничівської селищної ради в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. В матеріалах справи присутнє клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Підстави для відкладення судового засідання відсутні.

21.12.2023 року до матеріалів справи було долучено відповідь Іваничівської селищної ради з інформацією, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться об`єкт нерухомого майна житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, зареєстрованих осіб у ньому немає. Присвоєння адреси господарству за адресою АДРЕСА_1 не проводилось у зв`язку з відсутністю звернення власників. Площа земельної ділянки згідно запису в кадастровій книзі Іваничівської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 , за особою, якою воно значиться спочатку ОСОБА_3 , пізніше ОСОБА_4 , вказана 0,21 га. Площа земельної ділянки згідно запису в кадастровій книзі Іваничівської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_5 (брат заявниці, що помер), вказана 0,07 га.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання, що для повного, всебічного дослідження доказів та розгляду даної справи, необхідно:

-витребувати у Іваничівської селищної ради копію запису з кадастрової книги Іваничівської селищної ради, щодо земельних ділянок: 0,21 га ( АДРЕСА_1 ) та 0,07 га ( АДРЕСА_2 ); належним чином засвідчені копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, укладеного між виконавчим комітетом Іваничівської селищної ради та ОСОБА_3 за період з 1976 року по 1992 р.р.; затверджений виконавчим комітетом Іваничівської селищної ради депутатів трудящих, акт про прийняття в експлуатацію житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за період з 1976 -1992 р.р.;

-витребувати з Державного архіву Волинської області (юридична адреса: вул. Ветеранів, 21, м. Луцьк, Волинська область) всю наявну інформацію щодо земельних ділянок та нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;належним чином засвідчені копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, укладеного між виконавчим комітетом Іваничівської селищної ради та ОСОБА_3 за період з 1976 року по 1992 р.р.; затверджений виконавчим комітетом Іваничівської селищної ради депутатів трудящих, акт про прийняття в експлуатацію житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за період з 1976 -1992 р.р.

Адвокат Білецька І. М. в судовому засіданні не заперечила щодо витребування даної інформації.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. п. 3-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У ч. 2 ст. 13 ЦПК України закріплено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, є необхідність витребувати з Іваничівської селищної ради, Володимирського району Волинської області та Державного архіву Волинської області всю наявну, вище вказану інформацію.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 81-84, 222, 223, 247, 258-261, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Витребувати з Іваничівської селищної ради, Володимирського району Волинської області:

- копію запису з кадастрової книги Іваничівської селищної ради, щодо земельних ділянок 0,21 га ( АДРЕСА_1 ) та 0,07 га. ( АДРЕСА_1 );

- належним чином засвідчені копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, укладеного між виконавчим комітетом Іваничівської селищної ради та ОСОБА_3 за період з 1976 року по 1992 р.р.;

- затверджений виконавчим комітетом Іваничівської селищної ради депутатів трудящих, акт про прийняття в експлуатацію житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за період з 1976 -1992 р.р.

Витребувати з Державного архіву Волинської області:

- всю наявну інформацію щодо земельних ділянок та нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

- належним чином засвідчені копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, укладеного між виконавчим комітетом Іваничівської селищної ради та ОСОБА_3 за період з 1976 року по 1992 р.р.;

- затверджений виконавчим комітетом Іваничівської селищної ради депутатів трудящих, акт про прийняття в експлуатацію житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за період з 1976 -1992 р.р.

Судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Білецька Інна Миколаївна до Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом відкласти на 15:00 год. 13 лютого 2024 року.

Копію ухвали направити до Іваничівської селищної ради, Володимирського району Волинської області (45300, сел. Іваничі, вул. Грушевського, 13, Володимирського району Волинської області) та до Державного архіву Волинської області (юридична адреса: вул. Ветеранів, 21, м. Луцьк, Волинська область) - для виконання.

Вказану інформацію слід направити суду до 12 лютого 2024 року.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

У судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М. О. Федечко