Провадження №: 2/336/408/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Федосенко Костянтин Олегович, про усунення перешкод у користуванні спадковим майном та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про припинення права на частку майна,-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Кофанова А.В. заява про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Кофанова А.В. зазначив, що спір з приводу квартири триває понад 2 роки, у добровільному порядку не врегульований, між сторонами з цього приводу склалися вкрай неприязні стосунки, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 уникає такого врегулювання на справедливих засадах, та в особистих бесідах з ОСОБА_1 висловлював намір здійснити відчуження своєї частки квартири. При цьому відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 продовжує бути власником спірної 1/3 частки квартири, має змогу вільно розпоряджатися нею на власний розсуд, і звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення правовстановлюючих документів на цю частку як на свій спадок; це, відповідно, потягне можливість здійснити відчуження цієї частки стороннім особам всупереч моїм інтересам, захисту яких я вимагаю у судовому порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали заяву про забезпечення позову та наполягали на її задоволенні.

У судовому засідання ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову, вважаючи її необґрунтованою.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 зазначив, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з цим, дана заява не містить належного та достатнього обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, заявником ОСОБА_1 не зазначено обставини, які свідчать про існування реальної загрози відчуження ОСОБА_2 об`єкту нерухомого майна 1/3 квартири частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ..

Окрім того, суд зазначає, що з матеріалів цивільної справи не можливо встановити, що ОСОБА_2 прийняв спадщину у вигляді 1/3 квартири частку квартири АДРЕСА_1 , у встановленому законом порядку. Що також підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 11.10.2023 виданого ОСОБА_1 , в якому зазначено, що Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частки зазначеної квартири не видано.

Окрім того, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, однією з вимог якого є саме усунення йому перешкод у користуванні спільним майном.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є саме підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Щодо адекватності заходу забезпечення позову то, судом визначається його відповідність вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, що в свою чергу забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом не виявлено достатніх підстав, які б дали суду можливість встановити наявність підтверджених ризиків щодо вчинення дій з боку первісного позивача ОСОБА_2 , які призведуть до ускладнення виконання рішення суду або унеможливлять ефективний захист порушеного права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищенаведене, заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову, що позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту та забороною у вчинення певних дій може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає, що лише посилання в заяві на потенційну можливість здійснення відчуження без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, суд доходить висновку, що в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 153, 157, 260, ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Федосенко Костянтин Олегович, про усунення перешкод у користуванні спадковим майном та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про припинення права на частку майна.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Ю.А.Галущенко