УХВАЛА

15 січня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодейко В.А.,

провівши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Рівне розгляд скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через представника - адвоката Рищука В.В. звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати Відділ ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зняти арешт накладений на все майно боржника: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) згідно постанови Відділу ДВС Рівненського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49990174 від 10.02.2016 року на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1 (номер запису про обтяження в ДРРП 13250856 (спеціальний розділ).

В обґрунтування скарги вказав, що на виконанні Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 49990174 з примусового виконання виконавчого листа № 569/9398/15-ц від 25.12.2015 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № ROHPGL00000242 від 26.07.2007 року в розмірі 53 364 долари США 08 центів, що за курсом 20,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.05.2015 року складає 1 110 506,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654,00 грн.

У вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції 15 лютого 2016 року було накладено арешт на нерухоме майно (номер запису про обтяження 13250856 в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень), що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП № 355604796 від 23.11.2023 року.

17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав до Відділу ДВС у місті Рівному заяву про звільнення належного йому майна з-під арешту.

23 листопада 2023 року заявником було отримано відповідь від Відділу ДВС у місті Рівному № 277176 від 17.11.2023 року, відповідно до якої виконавчий лист № 569/9398/15-ц від 25.12.2015 року було повернено стягувачу (ПАТ КБ «Приватбанк») на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки було встановлену законом заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Крім того, згідно відповіді Відділу ДВС арешт з майна не може бути знятий, оскільки заявником не долучено до заяви документ про сплату витрат виконавчого провадження та виконавчого збору у виконавчому провадженні №49990174 та повідомлено про можливість оскарження такого рішення в порядку, визначеному законом.

Довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № VIH70N8CD16J3ESA від 23.11.2023 року підтверджується відсутність будь-якої заборгованості у боржника перед стягувачем, що свідчить про добровільне виконання боржником своїх зобов`язань перед стягувачем та, відповідно, відсутністю заборгованості за виконавчим листом № 569/9398/15-ц від 25.12.2015 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № ROHPGL00000242 від 26.07.2007 року в розмірі 53 364 долари США 08 центів, що за курсом 20,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.05.2015 року складає 1 110 506,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654,00 грн.

Державним виконавцем було проігноровано приписи ч.ч. 1, 2 ст. ЗУ «Про виконавче провадження», позбавляючи власника права розпоряджатися майном, належним заявнику на праві приватної власності у зв`язку з чим скаржник звернувся до суду з даною скаргою.

Скаржник в судове засідання не з`явився. повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Рищуком В.В. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 15.01.2024 року заяву, в якій скаргу підтримує в повному обсязі, просить її задоволити та розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність скаржника.

Представник Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодейко В.А. в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги.

Представник стягувача АТ КБ «Приват Банк» в судове засідання не з`явився. повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином.

Заслухавши думку представника Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодейко В.А., дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 49990174 з примусового виконання виконавчого листа № 569/9398/15-ц від 25.12.2015 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № ROHPGL00000242 від 26.07.2007 року в розмірі 53 364 долари США 08 центів, що за курсом 20,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.05.2015 року складає 1 110 506,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654,00 грн.

В рамках виконавчого провадження № 49990174 від 15.02.2016 року винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно повідомлення відповіді начальника Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.11.2023 року № 277176, виконавче провадження № 33782108 завершено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ було повернуто стягувачу АТ «КБ «Приватбанк». Жодних стягнень відділом не проводилось.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» № VIH70N8CD16J3ESA від 23.11.2023 року відсутня будь яка заборгованості у Боржника перед стягувачем, що свідчить про добровільне виконання боржником своїх зобов`язань перед стягувачем та, відповідно, відсутністю заборгованості за виконавчим листом № 569/9398/15-ц від 25.12.2015 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № ROHPGL00000242 від 26.07.2007 року в розмірі 53 364 долари США 08 центів, що за курсом 20,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.05.2015 року складає 1 110 506,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654,00 грн.

З відомостей із Інформаційної довідки № 355604796 від 23.11.2023 року вбачається, що арешт накладений на підставі Постанови від 10.02.2016 року на все майно боржника ОСОБА_1 не знятий і залишається активним по сьогоднішній день.

Накладений арешт на належне ОСОБА_1 майно за відсутності виконавчого провадження, в межах якого він накладався є порушенням прав останнього, як власника майна, вільно розпоряджатися належним йому майном.

Згідно п. 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем постанови, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Отже, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем постанови, відділ ДВС завершуючи вищевказане виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 повинен був зняти арешт при поверненні виконавчого документа стягувачу, проте цього зроблено не було.

Аналогічні положення містилися і в ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на момент винесення виконавцем 11.12.2015 року постанови про закінчення виконавчого провадження, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю: іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову або витрат запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

02.06.2016 року було прийнято Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції № 1404-VIII.

Згідно з п.7 Розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення встановлено, Закону України Про виконавче провадження» в редакції від 07.03.2018 року (надалі Закон №1404) що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, на сьогодні все майно ОСОБА_1 перебуває під забороною відчуження (арештом) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.02.2016 року, виданої державним виконавцем Відділу ДВС у місті Рівному Західного МРУ МЮ, що порушує право особи на розпорядження своїм власним майно у визначений законом спосіб.

Стаття 41 Конституції України, регламентує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача. Суд бере до уваги, що особа є стороною виконавчого провадження, а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження. Під час здійснення даного виконавчого провадження на майно особи як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів стягувачу без виконання. Факт обтяження власності особи є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому на думку суду, є підставою для задоволення скарги.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками (Постанова ВП ВС від 06.04.2021 року, справа № 910/10011/19).

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Виходячи з наведеного суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задоволити.

Зобов`язати Відділ ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 33028, м. Рівне, вул. Замкова, 22-а, ідентифікаційний код: 35007146) зняти арешт накладений на все майно боржника: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), накладений згідно постанови відділу ДВС Рівненського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49990174 від 10.02.2016 року (номер запису про обтяження в ДРРП 13250856 (спеціальний розділ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.