Справа № 131/836/24
Провадження № 2/131/213/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницької області,

учасники: позивач ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Діденко Н.П., відповідач ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо їхніх спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де зазначено наступне.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/2119/16-ц від 28.02.2017 р. розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Виконавчим листом № 131/436/18 від 18.06.2018 р., виданим Іллінецьким районним судом Вінницької області 24.07.2018 р., змінено розмір аліментів та спосіб їх стягнення, встановлених рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області № 2-35/2011 від 13.05.2011 р., з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розмір аліментів змінено з твердої суми в розмірі 400 грн щомісячно на стягнення у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

З 2017 року діти постійно проживають лише з ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 після розірвання шлюбу не цікавиться життям дітей. Позивач займається їхнім вихованням та доглядом. Відповідач не виходить на контакт і взагалі втратив зв`язок з дітьми.

Позивач повністю займається вихованням, навчанням та утриманням синів, а відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує тривалий час та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. ОСОБА_1 не чинила жодних перешкод для виконання відповідачем своїх обов`язків. ОСОБА_2 лише сплачує аліменти і цим обмежується вся його участь у житті дітей.

Відповідач знає про проблеми сина ОСОБА_4 , який є інвалідом дитинства і розвитком здібностей якого займається позивач, але не надає жодної допомоги з дитиною-інвалідом, не допомагає фізично.

ОСОБА_2 не забезпечує навчання, виховання, харчування, медичного догляду та лікування дітей. ОСОБА_1 забезпечує належний догляд і піклування над своїми синами, має житло, сили і бажання перейняти на себе всі батьківські обов`язки.

Відповідачем надано добровільну згоду у формі нотаріальної заяви на позбавлення його батьківських прав лише відносно сина ОСОБА_6 .

Орган опіки і піклування Іллінецької міської ради надав до суду висновок від 27.06.2024 щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де зазначено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Іллінецької міської ради ОСОБА_2 повідомив членам комісії, що він заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 та сплачує на його утримання аліменти, оскільки вважає його своїм рідним сином. Зі слів ОСОБА_2 , він не вважає ОСОБА_3 своїм сином, тому написав заяву про відмову від батьківських прав та не сплачує на його утримання аліменти. Виконавчий комітет Іллінецької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 підтримали вимоги, зазначені в позовній заяві, позов просили задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення, що вважає за недоцільне позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши сторони, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 09.04.2009 (а.с. 8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 26.03.2012 (а.с. 9).

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/2119/16-ц від 28 лютого 2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10).

Виконавчим листом № 131/436/18 від 18 червня 2018 року, виданим Іллінецьким районним судом Вінницької області 24 липня 2018 року визначено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ОСОБА_2 (а.с. 12).

11.09.2018 в Іллінецькому відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 , що підтверджується постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2018 (а.с. 13).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 16.05.2024, зареєстрованої за № 810 та посвідченої приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Нікітчук Н.А. позивач відмовився від батьківських прав по відношенню до свого сина ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Іллінецької міської ради від 27.06.2024 № 161, виконавчий комітет Іллінецької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 36).

Нормами статей 150, 155 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні до неї батьківське піклування, зобов`язані виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, чого з боку відповідача у судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Суд у ході розгляду справи не знайшов підтвердження безвідповідального ставлення відповідача ОСОБА_2 до питання виховання своїх дітей. Крім того, як встановлено судом, відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 .

Відповідач в судовому засідання заперечував щодо задоволення позовних вимог, зазначив, що спілкується зі своїм сином ОСОБА_4 , утримує його, сплачуючи аліментну плату.

Так, Постановою Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок, що факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про його інтерес до дитини.

На переконання суду, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 не буде слугувати інтересам дітей. Суд погоджується з висновком виконавчого комітету Іллінецької міської ради, як органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи викладене вище в контексті наведених правових норм, суд вважає, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході наявних у справі та досліджених у судовому засіданні доказів, тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницької області - відмовити.

Копію цього рішення невідкладно надати сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Повний текст рішення складено 09.08.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницької області, адреса: 22700, м. Іллінці, Вінницького району, Вінницької області, вул. Соборна, 19.

Суддя: