Справа № 562/56/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю предствника позивача ОСОБА_1

розглянувши у приміщенні Здолбунівського районного суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мізоцької селищної ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Мізоцької селищної ради Рівненського району Рівненської області про встановлення факту прийняття спадщини шляхом управління та володіння домоволодінням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке обліковувалося згідно особового рахунку № НОМЕР_1 та по загальнокадастровій книзі за № НОМЕР_2 та визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0329 площею 1,0249 га для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0329 площею 1,0249 га для ведення особистого селянського господарства. Вказує, що після смерті сестри вона фактично прийняла спадщину шляхом управління та володіння домоволодінням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке обліковувалося згідно особового рахунку № НОМЕР_1 та по загальнокадастровій книзі за № 196. Вона є спадкоємцем другої черги після смерті сестри. Зазначає, що після смерті ОСОБА_3 ніхто не вступив у спадкові права крім неї.

Позивачка у судове засідання не з`явилась.

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтував викладеними у позовній заяві обставинами та просив задовольнити позов.

Представник відповідача - Мізоцької селищної ради Рівненського району Рівненської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, від нього надійшла заява в якій він не заперечує щодо позовних вимог. Просить розгляд справи проводити без представника селищної ради.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснили, що позивачка ОСОБА_2 у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини розпорядилася майном померлої, користувалася ним та доглядала за домоволодінням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, показання свідків, дослідивши надані позивачкою документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними сестрами, що підтверджується архівною довідкою від 29.11.2023 року №634/01-28/23 та архівною довідкою від 29.11.2023 року №633/01-28/23 виданих Державним архівом Рівненської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом.

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит Мізоцької селищної ради за № 1530/04-35 від 22.12.2023 року земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0329 площею 1,0249 закріплена за ОСОБА_3 , яка є власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ№0173416. Згідно відповіді на адвокатський запит архівного управління Рівненської районної військової адміністрації №11/04-01 від 05 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 було включено до списку громадян про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та видачу державних актів на право власності на землю громадян на території Півченської сільської ради. Відповідно інформації наданої завідувачем Здолбунівської державної нотаріальної контори №24/01-16 від 10.01.2024 року, а також Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №75382153 від 10.01.2024 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Пунктом 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правил книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Статтею 530 ЦК УРСР встановлено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.17 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Вищевказане узгоджується з постановою Верхового Суду у справі N 305/235/17, провадження N 61-11869св19 від 25.03.2020.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи викладене суд задовольняє позов, встановлює факт прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнає за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0329 площею 1,0249 га для ведення особистого селянського господарства, як на спадщину за законом.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 258, 263, 265, 268, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовільнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 була прийнята спадщина після смерті сестри, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме шляхом управління та володіння домоволодінням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке обліковувалося згідно особового рахунку № НОМЕР_1 та по загальнокадастровій книзі за № НОМЕР_2 .

Визнати право власності на спадкове майно за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті сестри, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0329 площею 1,0249 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Мізоцька селищна рада, 35740, смт.Мізоч, вул.Т.Якимчука,12, Рівненська область, .

Суддя

Повний текст рішення суду складено 14 лютого 2024 року.