13.02.2024
Справа № 642/3126/23
Провадження № 2/642/104/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

12 лютого 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Вікторова В.В.

за участю секретаря - Шнайдер Д.С.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судому засіданні в м. Харкові заяву адвоката Агаєвої Сабіни Мирсаррафівни про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Агаєва С.М. у підготовчому судовому засіданні звернулась із письмовою заявою про забезпечення зустрічного позову, в якій просила:

- забезпечити зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, шляхом встановлення часу спілкування малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 кожен перший та третій тиждень місяця з 09-00 годин до 09-00 годин наступного понеділка, та зобов`язати батька дитини ОСОБА_4 передавати малолітню дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матері ОСОБА_2 за місцем її проживання згідно визначеного судом часу спілкування;

- Зобов`язати батька дитини ОСОБА_4 передати малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матері ОСОБА_2 з 12-00 год. до 15-00 год. 10.02.2024 року для надання можливості матері привітати дитину з днем народження.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник відмовились від вимог заяви про забезпечення зустрічного позову в частині - зобов`язати батька дитини ОСОБА_4 передати малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матері ОСОБА_2 з 12-00 год. до 15-00 год. 10.02.2024 року для надання можливості матері привітати дитину з днем народження. В іншій частині вимог заяви підтримали та просили суд її задовольнити.

На обґрунтування доводів заяви, ОСОБА_2 зазначила, що 1 з січня 2024 відповідач за зустрічним позовом змінив адресу проживання дитини без повідомлення матері дитини нового місця проживання, через що було створено умови, за яких дитина позбавлена можливості спілкуватись з матір`ю. ОСОБА_2 зауважує на тому, що вона позбавлена можливості спілкуватись зі своєю неповнолітньою донькою та брати участь у її вихованні. Переконана, що через протиправні дії ОСОБА_4 щодо неї та дитини, вона, як мати, може втратити емоційний зв`язок з донькою, а тому, у разі винесення судом рішення на її користь, у неї будуть об`єктивні складнощі в його виконанні, адже їй буде важко налагодити зв`язок з малолітньою донькою.

Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Бережнова Ю. Є. заперечувала проти задоволення заяви про забезпечення зустрічного позову, надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що забезпечення даного позову в обраний заявницею спосіб є вирішенням справи по суті. Заява цілком базується на неправдивих свідченнях матері дитини, батько ОСОБА_4 повернув неповнолітню доньку жити до себе за проханням дитини, він не перешкоджає матері бачитися з дитиною, але ОСОБА_2 використовує ці зустрічі виключно для прояву агресії, образ та погроз і саме це спричиняє травмування дитини. В заяві про забезпечення позову вона не вимагає спілкування з донькою шляхом відеозв`язку чи телефонного зв`язку, а вимагає саме передавати дитину для спільного проживання протягом половини часу кожного місяця, не приймаючи до уваги бажання та інтереси самої дитини, не зважаючи на стан її здоров`я, на режим навчання и та інші фактори графіку життя дитини. Вважає, що зміна фактичного місця проживання дитини, залишення її один на один з матір`ю, яку вона відверто боїться і не бажає з нею спілкуватися, призведе до незворотніх негативних наслідків у психіці дитини.

Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився. До суду від директора Департаменту служб у справах дітей Малько О.П. надійшли пояснення по справі, в яких просив про розгляд справи без участі їх представника та прийняти рішення по справі з урахуванням наданого висновку щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, розглянувши заяву, дослідивши докази до заяви, вислухавши доводи та заперечення учасників процесу, приходить до висновку про часткове задоволення заяви за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд враховує, що згідно з ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька).

Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04.09.2018 ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю, повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.09.2021 у справі №490/1087/21 (провадження № 61-12931св21), від 25.11.2020 у справі №760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17.05.2021 у справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15.09.2021 у справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20).

Судом встановлено, що подружжя, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , з лютого 2023 року припинили спільне проживання разом. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.06.2023 року шлюб між сторонами було розірвано. З березня 2023 року по кінець квітня 2023 року їх неповнолітня донька- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з матір`ю - ОСОБА_2 . З кінця квітня 2023 року по теперішній час неповнолітня донька- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком - ОСОБА_4 . Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей від 04.12.2023 № 427 дитина більш прихильно відноситься до батька. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в КЗ "Харківський ліцей №70 в 2-Б класі. Навчання проходить онлайн з 09.00 годин до 13.00 годин щодня з понеділка по п`ятницю. Крім того дитина відвідує секцію з танців у вівторок та п`ятницю щонеділі з 15.00 годин до 16.00 годин. Тобто дитина має певний усталений спосіб життя.

Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що матір, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням права матері на особисте спілкування з дитиною, відсутність випадків, які обмежують право на таке спілкування, а також враховуючи ту обставину, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітньої доньки і саме під час вирішення даного спору підлягають доведенню твердження позивача про неправомірну зміну місця проживання дитини, що не може бути вирішено під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про доцільність забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача надавати позивачу можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну першу та третю суботи місяця з 10.00 год. до 11.00 год., у присутності батька.

Суд вважає, що зустрічі матері з дитиною два рази на місяць будуть сприяти відновленню довірчих відносин та емоційного контакту між ними, відповідатимуть інтересам як матері так і дитини, та зможуть усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини.

Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю.

При цьому, спільне проведення часу матері та дитини в присутності батька є співмірним заходом забезпечення позову, не порушуватиме прав позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4 та не призведе до негативних наслідків для останнього, з огляду на наявність спору про визначення місця проживання дитини.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву про забезпечення позову, зміст якої зводиться до необхідності спілкування матері з донькою.

При цьому, суд виходить з того, що вирішення вказаних позивачем вимог повинно бути здійснено у вигляді зобов`язання відповідача за зустрічним позовом надавати позивачу можливість безперешкодно спілкуватися з донькою у точно визначений час та день, бо судове рішення повинно бути не декларативним, а таким, що може бути виконаним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача - адвоката Агаєвої Сабіни Мирсаррафівни про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 11.00 год., в присутності батька.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Вікторов