Справа № 216/5389/23
Провадження № 2-о/216/30/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Головащенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

17 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: Дніпропетровська область, Центрально-Міський район, ГБК «Автомобіліст». При зверненні до Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, постановою від 15.07.2022 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Заявниця була зареєстрована та спільно проживала разом з чоловіком, дітьми, та батьком на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , однак батько з 16.11.2018 був знятий з реєстрації за вказаною адресою, та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2 , задля отримання субсидії. Посилаючись на вищевказані обставини, заявниця вважала, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її батька на підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, а тому просила суд задовольнити її заяву.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Тімуш К.О. надала суду заяву про розгляд справи без участі представника та покладалася на думку суду, просила суд винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на гараж від 02.06.1992, виданого на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів від 10.04.1978 № 67 та зареєстрованого міським БТІ в реєстровій книзі 3г, стр. 113, запис 603, ОСОБА_2 належить на праві власності гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: Дніпропетровська область, Центрально-Міський район, ГБК «Автомобіліст».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був батьком ОСОБА_1 ,що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 877, свідоцтвом про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 243, та свідоцтвом про смерть, виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 343.

Постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. від 15.07.2022, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з порушенням вимог статті 1268 ЦК України, не прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк, та не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Актом з місця проживання від 10.07.2023 встановлено, що ОСОБА_2 з часу отримання квартири у 1979 році по день своєї смерті фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним весь цей час проживала його донька ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком та двома синами.

ОСОБА_2 був знятий з реєстрації місця проживання на підставі свідоцтва про смерть, за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається з довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу від 21.05.2019.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення майнових прав.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В силу ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Для встановлення факту проживання однією сімєю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково обєднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обовязків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обовязків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має зясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сімєю спрямоване на довготривалі відносини.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, узагальнюючи встановлені судом обставини, враховуючи те, що встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 таОСОБА_2 необхідно заявниці для оформлення спадщини, суд дійшов висновку, що обставини викладенні у заяві знайшли підтвердження, тому вона підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 76-81, 89, 206, 263-265, 315 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1259, 1268, 1270 ЦК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, код ЄДРПОУ: 04052560, місцезнаходження:50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська,буд. 27.

Суддя Ю.В.Онопченко