Справа № 149/2965/23
провадження № 2/136/506/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Рипюк Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

05.10.2018 між ним, ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Кредитний договір №7863218, право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал». 20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, було вчинено виконавчий напис №5744, у зв`язку із боргом за кредитним договором №7863218 від 05.10.2018 і запропоновано задовольнити вимоги кредитора у розмірі 11 643,40 (одинадцять тисяч шістсот сорок три) гривні 40 копійок, з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 22.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем, на підставі виконавчого напису № 5744 від 20.01.2021, було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2. Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не було перевірено та встановлено на підставі належних доказів, що заборгованість є безспірною, його було вчинено нотаріусом на підставі кредитного договору від 05.10.2018, який не був нотаріально посвідчений, нараховані відсотки за користування кредитом є безпідставними, а також нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, а саме не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 30.11.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 21.12.2023 на задоволення заяви позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса до набуття законної сили рішенням суду.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак 07.12.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке обґрунтоване тим, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн. є неспівмірними зі складністю справи, оскільки: справа №149/2965/23 не є складною, є малозначною; предметом спору у справі №149/2965/23 є немайновий спір про визнання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором №7863218 від 05.10.2018 у розмірі 11 643,40 грн. таким, що не підлягає виконанню; заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу становлять майже суму боргу позивача перед відповідачем за Договором №7863218 від 05.10.2018; в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 грошові кошти на погашення заборгованості за Договором №7863218 від 05.10.2018 з ОСОБА_1 не стягувались; у аналогічних правовідносинах сформована значна судова практика, що свідчить про те, що підготовка позовної заяви не потребувала значних глибинних правових досліджень; розгляд справи №149/2965/23 здійснюється із врахуванням тільки правової позиції позивача у справі, оскільки відповідач заперечень проти позову суду не надав, відзив не надсилав, стягнення з іншої сторони у справі витрат на професійну правничу допомогу має на меті компенсування неминучих витрат, які пов`язані з реалізацією права на захист власних інтересів в суді, а не збагачення сторони, на користь якої ухвалене рішення у справі. А тому, представник просив суд, у разі задоволення позовних вимог, зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1 500,00 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак до позовної заяви було додано клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

20.01.2021 було вчинено третьою особою - приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5744, за яким з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором №7863218 від 05.10.2018 за період з 07.02.2019 до 06.01.2021 у розмірі 11 643,40 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3 000,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8 643,40 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача за домовленістю сторін. Загальна сума, що підлягає стягненню - 11 643,40 грн.

Як слідує з оспорюваного виконавчого напису, 05.10.2018 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Кредитний договір №7863218, право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал». Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 11 643,40 грн. на користь відповідача (а.с. 10).

На підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 від 22.02.2021 (а.с. 16). В рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. вчинялись виконавчі дії шляхом винесення постанови 26.02.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 тощо (а.с. 17). Вказані обставини сторонами спору не заперечувались, отож в силу приписів ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Позивач вважає, що встановлену виконавчим написом заборгованість не можна вважати безспірною, з огляду на наступне.

Виконавчий напис від 20.01.2021, що зареєстровано в реєстрі за №5744, вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису: по перше не перевірив чи кредитний договір був нотаріально посвідчений; по друге нараховані відсотки за користування кредитом є безпідставними, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною; по третє порушено порядок вчинення виконавчого напису, а саме не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012 р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Відповідно до ст. 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів в д 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», стягнення заборгованості на підставі виконавчих написі нотаріусів передбачено за нотаріально-посвідченими угодами. Для одержання виконавчого напису надається оригінал нотаріально-посвідченої угоди.

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що третій особі (приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегу Станіславовичу), були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором, зокрема і нотаріально посвідченого кредитного договору за яким відбувається стягнення. Як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась у зазначений у виконавчому написі час (07.02.2019 по 06.01.2021).

Крім того, позивач вказує у позові, що за кредитним договором №7863218 від 05.10.2018 він отримав позику у ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» у розмірі - 3000, 00 гривень. Позивач отримав дані кошти строком на 29 - днів (п.2.4 договору), а тому нарахування відсотків за виконавчим написом з 07.02.2019 по 06.01.2021 (за 23 місяці) є безпідставним. Нараховані безпідставно відсотки у розмірі 8643,40 гривень, значно перевищують строк нарахування (який договором не обумовлений). Отже, з огляду на спірність нарахувань на думку позивача виконавчий напис підлягає скасуванню.

Також, відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що передбачено п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не були враховані положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного.

26.06.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Федик Юлією Юріївною укладено Договір про надання правничої допомоги, предметом якого сторони визначили, що адвокат бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати Клієнту (в даному випадку позивачу) правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених Договором.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд приймає до уваги правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, де зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Так, заперечуючи щодо стягнення витрат на правову допомогу, представник відповідача у клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу посилався на необґрунтованість та недоведеність позивачем зазначених витрат, а з огляду на складність даної категорії справ також на неспівмірність зазначених витрат.

На підставі викладеного, враховуючи, що позов був поданий до суду представником позивача, в судове засідання представник позивача не з`явився, до позову було додано клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача (тобто, представник позивача до суду на розгляд справи не приїжджала), цивільна справа містить невеликий об`єм доказів (цивільна справа в 1 томі), суд вважає, що обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт не співмірний з розміром гонорару, а тому суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (місцезнаходження: вул. Набережно-Лугова, буд. 8, м. Київ, ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (місцезнаходження: вул. Велика Бердичівська, буд. 35, м. Житомир, Житомирська обл.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславович від 20.01.2021, зареєстрований за №5744 про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за Кредитним договором №7863218 від 05.10.2018 на загальну суму 11 643,40 (одинадцять тисяч шістсот сорок три) гривні 40 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. (сплаченого за подачу позовної заяви до суду) та в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (сплаченого за подачу заяви про забезпечення позову).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець