Справа 688/676/24
№ 2/688/390/24
Ухвала

14 лютого 2024 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування,

встановив:

12.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просить визнати за ним право власності на частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вважаю даний позов слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5).

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

При цьому свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідно до заповіту від 06.12.2013 року, посвідченого секретарем Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області Ленчук Н.О., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіла йому частину житлового будинку по АДРЕСА_2 , власником якої вона являється. Він спадщину прийняв, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно спадкодавця.

Враховуючи вищезазначене, право звернення до суду за правилами позовного провадження з метою захисту порушеного права на спадщину настає в спадкоємця тільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. В той же час, позовна заява не містить посилання на докази щодо перешкод у реалізації права ОСОБА_1 на спадкування майна ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , не долучено таких доказів і до матеріалів справи.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів, а підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначення предмета та підстав є правом позивача. З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі з розгляду справ позовного провадження є позивач і відповідач.

Позивачем у позові про визнання права власності в порядку спадкування може бути суб`єкт, який вважає себе спадкоємцем за законом або за заповітом, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на майно, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб тощо.

Відповідачем у такому позові є спадкоємець, який в установленому законом порядку прийняв спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У якості відповідачів позивачем зазначено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , матеріально-правовий зв`язок яких з позивачем по справі з приводу визнання за останнім права власності на спадкове майно - 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , не зазначено.

Окрім цього з мирової угоди, затвердженої ухвалою Шепетівського районного суду Хмельницької області від 26.08.1997 року, слідує, що учасником справи була ОСОБА_6 , а не Бурхіс, як зазначено позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві.

А тому, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, підлягає уточненню із зазначенням, які саме, на думку позивача, права, свободи чи інтереси з приводу спадкування майна ОСОБА_5 порушили, не визнали або оспорили відповідачі, а тому притягуються ним до участі у цивільній справі за пред`явленими вимогами.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, закон покладає обов`язок на позивача подати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч. 2 ст. 83, ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Ціну позову ОСОБА_1 визначено 25378 грн. На підтвердження ціни позову долучено звіт про незалежну оцінку вартості частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 . В той же час, позивач просить суд визнати за ним право власності на частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно ч.1, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, та всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 ст. 95 ЦПК України).

Проте, в позовній заяві в порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено щодо доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) на оббгрунтування викладених у ній обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 1211 грн. 20 коп. і не більше 15140 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою майнового характеру 12.02.2024 року, у якій ціну позову зазначив 25378 грн, а тому має сплатити судовий збір відповідно до вимог вищевказаного законодавства в розмірі 1211 грн 20 коп. Однак до позовної заяви надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп. А тому, позивачу необхідно доплатити судовий збір в розмірі 37 грн 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, вважаю подальший рух позовної заяви неможливий, у зв`язку з чим позивачу слід надати строк для усунення вищевказаних недоліків, а саме подати до суду позовну заяву відповідно до кількості учасників справи із зазначенням: ціни позову; викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги із зазначенням та долученням доказів, що підтверджують вказані обставини; конкретизованих позовних вимог та способу (способів) захисту його прав або інтересів, передбаченого законом або іншого способу (способів) захисту його прав та інтересів, які не суперечитимуть закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та долученням доказів доплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 43, 76, 95, 175, 185 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК