Справа №478/69/24 пров. №2/478/95/2024
У х в а л а

про відмову у відкритті провадження

19 січня 2024 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Казанківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

15 січня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Казанківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій представник позивача посилаючись на захист права власності позивача просив: визнати протиправною бездіяльність Казанківської селищної ради щодо не розгляду в передбаченому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядку заяви ОСОБА_1 щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку площею 1,85 га передану останньому у постійне користування згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІV-МК №000755 виданого 29.05.1995 року на підставі рішення Миколаївської селищної Ради народних депутатів Казанківського району Миколаївської області від 01 лютого 1994 року №32 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на землю на право постійного користування за №21; зобов`язати Казанківську селищну раду розглянути відповідну заяву з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; зобов`язати Казанківську селищну раду затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо визначення меж земельної ділянки площею 1,85 га, для ведення особистого підсобного господарства в межах території Казанківської селищної ради згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІV-МК №000755 від 29.05.1995 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вивчивши матеріали позовної заяви з додатками, приходжу такого висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Частиною 1 ст.19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, в порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Частиною 10 ст.118 ЗК України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Адміністративною справою в розумінні ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Зі змісту позовних вимог та обставин, на які посилається ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 вбачається, що спір, який виник між сторонами не пов`язаний із захистом права власності, а є спором стосовно бездіяльності та рішень органів місцевого самоврядування, і підсудний адміністративному суду.

Так, предметом спору в даній справі є визнання протиправної бездіяльності Казанківської селищної ради щодо не розгляду в передбаченому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядку заяви позивача ОСОБА_1 щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку площею 1,85 га передану останньому у постійне користування згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІV-МК №000755 виданого 29.05.1995 року, та зобов`язання розглянути відповідні заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Слід зазначити, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття.

Враховуючи наведене, спір у даній справі є публічно-правовим та підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Правовий висновок стосовно того, що спори фізичних та юридичних осіб з органами місцевого самоврядування щодо незатвердження проектів землеустрою належать до публічно-правових спорів, міститься у постановах Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі № 807/554/18 та від 14 лютого 2023 року у справі № 932/5120/21.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.5 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин, оскільки дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки розгляд зазначених вище позовних вимог здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд роз`яснює позивачу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , що йому необхідно звернутися із зазначеним позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Виходячи з наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі за його позовом до Казанківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 19.01.2024 року.

Суддя І.П. Сябренко