ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1615/24 Справа № 206/3045/23 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката В`язового В.В. на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 02 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , третя особа Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» про визнання права іптекодержателя

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування посилався на те, що відповідно до договору №0 від 17 листопада 2006 року, укладеному між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 , останній отримав споживчий кредит у розмірі 130000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 16 листопада 2027 року із сплатою відсотків у встановлених договором розмірах.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 17 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №0/0/2/3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. під реєстровим номером 3364, відповідно до якого, останнім передано в іпотеку банку нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 243,0 кв.м., житловою 108,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей же день, приватним нотаріусом Кудрявцевою Т.М. у зв`язку з посвідченням Договору іпотеки реєстровий номер 3364 накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі майна на весь час його дії під реєстровим номером 45.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов договору про надання споживчого кредиту щодо сплати заборгованості за кредитним договором №0, ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення заборгованості.

12 грудня 2011 року між ТОВ «Кей Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір факторингу №1, на підставі якого, право вимоги по кредитному договору №0 від 17 листопада 2006 року перейшло до ТОВ «Кей Колект».

Крім того, між ТОВ «Кей Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208 від 12 грудня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В., відповідно до якого, право вимоги за договором іпотеки №0/0/2/3 від 17 листопада 2006 року, реєстровий № 3364 перейшло від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей Колект», про що до Державного реєстру прав на нерухоме майно був внесений відповідний запис.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2013 року по справі 436/6390/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17 листопада 2006 року у розмірі 1 228 480,28 грн.

11.07.2016 року на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30553754 від 20.07.2016 року, прийнятого на підставі договору іпотеки №0/0/2/3, серія та номер 3364, виданий 17.11.2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. до Державного реєстру прав на нерухоме майно був внесений запис № 15493723 про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 243,0 кв.м., житловою 108,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект».

Реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ «Кей-Колект» було проведено відповідно до ст. 36-37 Закону України «Про іпотеку», як позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

В зв`язку з набуттям ТОВ «Кей-Колект» права власності на предмет іпотеки, іпотека спірного нерухомого майна була припинена відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений відповідний запис.

Однак, 25 січня 2018 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 206/2349/17, що набрало законної сили 12.03.2018 року рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30553754 від 20.07.2016 року визнано незаконним та скасовано.

Просив визнати за ТОВ «Кей-Колект» право іпотекодержателя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 243,0 кв.м., житловою 108,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект» за договором іпотеки №0/0/2/3 від 17листопада 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М., №3364, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Кей-Колект».

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 02 листопада 2023 року позовну вимоги задоволено.

Визнано за ТОВ «Кей-Колект» права іпотекодержателя за договором іпотеки №0/0/2/3 від 17 листопада 2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М., реєстровий номер 3364, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208 від 12.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В., стосовно іпотечного майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 243,0 кв.м., житловою 108,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судові витрати у розмірі 2684, 00 грн..

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважав, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано строк позовної давності, про який було заявлено відповідачем у відзиві. Сам по собі факт запровадження воєнного стане не може бути підставою для поновлення пропущеного строку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Кей-Колект» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обгруноване, а апеляційну скаргу без задоволеня. Вважав, що судом першої інстанції правильно враховано продовження строків позовної давності при карантині та військовому стані.

В судове засідання, проведене в режимі відеоконференції, з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Котова І.М., представник ТОВ «Кей-Колект»-адвокат Пилипенко С.В..

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що запис про припинення іпотеки спірного майна був внесений до Державного реєстру речових прав в зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки на підставі Договору іпотеки №0/0/2/3 від 17 листопада 2006 року. Оскільки рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. від 20.07.2016 року про реєстрацію права власності на спірний будинок за ТОВ «Кей-Колект» скасовано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2018 року, тому передбачена статтею 17 Закону України "Про іпотеку" підстава для припинення іпотеки (набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки) відсутня, та ураховуючи, що зобов`язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Кей-Колект» за кредитним договором №0 від 17 листопада 2006 року, на забезпечення якого укладено договір іпотеки вказаної нерухомості не виконане, тому іпотека нерухомого майно житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 243,0 кв.м., житловою 108,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підлягає поновленню.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанкта» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав споживчий кредит у розмірі 130000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 16 листопада 2027 року із сплатою відсотків у встановлених договором розмірах.

17 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №0/0/2/3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. під реєстровим номером 3364, відповідно до якого, останнім передано в іпотеку банку нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 243,0 кв.м., житловою 108,3 кв.м., яке знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

12 грудня 2011 року між ТОВ «Кей Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір факторингу №1, на підставі якого, право вимоги по кредитному договору №0 від 17 листопада 2006 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект».

Між ТОВ «Кей Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208 від 12 грудня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В., відповідно до якого, право вимоги за договором іпотеки №0/0/2/3 від 17 листопада 2006 року, реєстровий № 3364 перейшло від ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 », про що до Державного реєстру прав на нерухоме майно був внесений відповідний запис.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2013 року по справі 436/6390/12 позов було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17 листопада 2006 року у розмірі 1228480,28 грн. Вказане рішення 16.10.2013 року набрало законної сили.

11.07.2016 року на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30553754 від 20.07.2016 року прийнятого на підставі договору іпотеки №0/0/2/3, серія та номер 3364, виданий 17.11.2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. до Державного реєстру прав на нерухоме майно був внесений запис №15493723 про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 243,0 кв.м., житловою 108,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект».

25 січня 2018 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 206/2349/17, що набрало законної сили 12.03.2018 року, рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30553754 від 20.07.2016 року визнано незаконним та скасовано. Разом з договором про надання споживчого кредиту представником позивача подано графік погашення кредиту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною п`ятою статті 2 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Обставини переходу права вимоги за договором іпотеки №0/0/2/3 від 17.11.2006 року до ТОВ «Кей-Колект» встановлені рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2018 року по справі № 206/2349/17, що набрало законної сили, а тому відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у даній справі.

11.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. на підставі договору іпотеки №0/0/2/3, від 17.11.2006 року до Державного реєстру прав на нерухоме майно був внесений запис №15493723 про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 243,0 кв.м., житловою 108,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект», у зв`язку із чим було внесено запис про припинення іпотеки спірного майна.

25 січня 2018 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська запис №15493723 про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 243,0 кв.м., житловою 108,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект» визнано незаконним та скасовано.

Судом першої інстанції встановлено, що предмет іпотеки не був реалізований, іпотека не припинена. За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Іпотека в даному випадку є чинною з моменту внесення про неї первинного запису до відповідного реєстру незалежно від того, чи було скасоване судове рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено

запис про обтяження. У такому разі запис про іпотеку підлягає відновленню. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17.

Судом першої істанції правильно враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 48/340, де зазначено, що відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне.

Чинна законна іпотека має пріоритет над відомостями з реєстру речових прав. Тобто якщо інформація у реєстрі речових прав про іпотеку (наприклад, іпотека припинена) суперечить первинним документам про державну реєстрацію, пріоритетного значення набувають первинні підстави реєстрації той самий іпотечний договір (постанова Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі №918/80/19).

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, ТОВ «Кей-Колект» вважало себе іпотекодержателем і що його право порушене відсутністю запису про іпотеку в Державному реєстрі прав, що перешкоджає зверненню стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості за основним зобов`язанням.

Встановивши правильно обставини справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що в даному випадку належним способом захисту є саме звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя, що є ефективним способом захисту порушеного права. Такий висновок грунтується на правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року по справі № 910/12525/20, де зазначено,що вчинення державної реєстрації права власності на майно шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (стаття 37 Закону «Про іпотеку») або шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону «Про іпотеку») можливе лише за заявою іпотекодержателя, тобто особи, за якою зареєстроване право іпотеки на це майно. Якщо, право іпотеки на майно не зареєстроване, звернення стягнення на майно неможливе. В разі якщо в Державному реєстрі зареєстроване припинення права іпотеки, то повторна реєстрація права іпотеки на підставі договору іпотеки без згоди власника майна є протиправною. За загальним правилом частини першої статті 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання майном належать саме власнику. Укладаючи договір іпотеки, власник фактично надає згоду і на державну реєстрацію права іпотеки на підставі договору іпотеки, але така згода стосується саме первісної реєстрації, а не наступної реєстрації після реєстрації припинення іпотеки. Отже, за відсутності згоди власника майна на повторну державну реєстрацію права іпотеки її можна здійснити тільки на підставі судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 вказала, що у випадку, якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем при зверненні до суду з позовом не пропущено строк позовної давності у зв`язку із тим, що закінчення строку позовної давності, виходячи із того, що 25 січня 2018 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська запис про реєстрацію права власності на іпотечний житловий будинок за ТОВ «Кей-Колект» визнано незаконним та скасовано, припадало на 25 січня 2021 року, тобто на час дії карантину у з`язку із короновірусною хворобою, який було встановлено з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року, то відповідно строк позовної давності продовжувався на строк його дії. Карантин було встановлено на всій території України саме з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 , що само по собі є поважною причиною і не потребує доказування. Крім того, у зв`язку із введенням в країні воєнного стану строки також продовжуються на строк його дії.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Керуючись ст.ст. 368, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката В`язового В.В. залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 02 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: