Справа № 342/1519/23
Провадження № 2/342/131/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до Городенківської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 . Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,19 га. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час смерті вона була зареєстрована та проживала одна у житловому господарстві в АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , була мама позивачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка є спадкоємцем після смерті своєї матері, яка залишила заповіт на її користь та на підставі якого вона отримала свідоцтво про право на спадщину від 12.09.2022 на належне спадкодавцю майно. Реалізовуючи свої спадкові права, як спадкоємець ОСОБА_2 , позивачка подала заяву до приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р., де була заведена спадкова справа № 8/2014. 21.11.2015 позивачка отримала свідоцтв про право на спадщину за законом на підставі ст..1265 ЦК України на належну бабці земельну ділянку. Однак,нотаріус відмовив позивачці у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2023. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.11.2023 право приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 в цілому на підставі свідоцтва про право власності б/н від 05.02.2006 згідно рішення виконавчого комітету Серафинецької сільської ради № 47 від 29.11.2005. Однак, саме свідоцтво про право власності втрачене спадкодавцем, що є перешкодою в успадкуванні майна.

В судове засідання учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 , через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Городенківська міська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 03.08.2013 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області - ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 90 років в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області померла ОСОБА_2 , про що 03.08.2013 складено відповідний актовий запис за № 19.

На час смерті ОСОБА_2 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З довідки № 17-362, виданої 28.11.2023 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала в будинку в АДРЕСА_1 , але іноді проживала в доньки по АДРЕСА_2 . (а.с.93)

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого в 1976 році стверджується, що 12 травня 1942 року одружилися ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис № 9, після реєстрації одруження прізвище дружини ОСОБА_2 .

Згідно копії повідомлення військового комісаріату Городенківського району № 956/1945 чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_4 загинув в бою. Відповідно до розпорядження Городенківського відділу соцзабезпечення від 29.02.1992 ОСОБА_2 було призначено пенсію як дружині загинувшого на фронті.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 03.03.1965 Городенківським рай бюро ЗАГС доводиться, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу 15 вересня 1984 року з ОСОБА_9 , прізвище дружини було змінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 15.09.1984 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Мама позивачки ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 . Після реєстрації шлюбу 26 листопада 1960 року з ОСОБА_8 , прізвище дружини було змінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_3 , що доводиться копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 .

Батько позивачки, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 81 рік в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №6, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 .

Мама позивачки, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 78 років в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 547, до стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 .

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2015 року по справі № 342/1138/15-ц (провадження 2-о/342/96/2015) встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши, що вони являються внучкою та бабкою. Рішення набрало законної сили 09.11.2015. ( а.с.11-12)

Із копії спадкової справи № 8/2014, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р., слідує, що 03.02.2014 до приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті баби ОСОБА_2 звернулася позивачка ОСОБА_1 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36506504 від 03.02.2014 свідчить про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_2 , номер у Спадковому реєстрі 55681939, номер у нотаріуса 8/2014. 21 листопада 2015 року ОСОБА_1 подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті баби ОСОБА_2 та 21.11.2015 позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1735. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42200650 від 21.11.2015 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , спадкоємець ОСОБА_1 , номер у Спадковому реєстрі 55681939.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Проте, Постановою приватного нотаріуса Коломийського РНО Яшана Р.Р. від 04.12.2023 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок спадкоємцем не подані, що позбавляє нотаріуса можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який виготовлений 13.11.2023 ФОП ОСОБА_17 встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений(реконструкція) в 1976 році. Житлова площа в житловому будинку змінилася з 77,3 кв.м. на 76,8 кв.м., а житлова з 59,0 кв.м. на 58,8 кв.м. за рахунок уточнення розмірів. Дані види робіт відповідно до постанови КМУ від 7.06.2017 № 406 не потребують дозвільних документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 350 від 30.11.2023, ринкова вартість житлового будинку літ «А», загальною площею 76,8 кв. житловою площею 58,8 кв., ворота-огорожа №2-4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 становить 92 160 грн. За даним господарством рахується земельна ділянка площею 0,19 га, що слідує з довідки № 17-360 виданої 28.11.2023 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 355428041 формованої 22.11.2023 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 05.02.2006 виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради/рішення № 47 від 29.11.2005. Дата внесення запису: 23.03.2006, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 23.05.2006.

Із довідки № 17-359 виданої 28.11.2023 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що будинок, який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 розташований в АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ). (а.с.36)

Відповідно до фотокопії по господарської книги за 1991-1995 рр. Серафинецької сільської ради, господарство по АДРЕСА_1 належало до суспільної групи господарства - колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_2 . Станом на 15.04.1991 в даному господарстві була зареєстрована та проживала тільки голова господарства ОСОБА_2 . (а.с.94)

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із матеріалів справи житловий будинок по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головами якого була ОСОБА_2 та відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно її частка в даному господарстві становила 1/1.

Після смерті бабки ОСОБА_2 , позивач прийняла спадщину, зокрема на належний померлій вищевказане будинковолодіння. Однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на належний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, виходячи із позовної вимоги, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а саме за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Місцезнаходження відповідача Городенківської міської ради - вул.Шевченка,77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.