ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1370/24 Справа № 214/6519/22 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/6519/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року, яке ухвалено суддею Черновою Н.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» (далі - ТОВ «Житлосервіс-КР») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Позовна заява мотивована тим, що, відповідно до ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

З 01.10.2018 року ТОВ «Житлосервіс-КР» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 13 надає послуги з управління багатоквартирним будинком.

Позивач, як виконавець, зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічними станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінню-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством тощо.

Відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачували, у зв`язку з чим, позивачем було подано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.09.2022 року судовий наказ було скасовано за заявою відповідачів.

На підтвердження надання житлово-комунальних послуг відповідачам, позивачем долучено до матеріалів справи відомості по видам послуг по будинку за період з 01.03.2019 року по 31.10.2022 року, розрахунок заборгованості за період з 01.03.2019 року по 31.10.2022 року. Відомості по видам послуг містять помісячну інформацію щодо переліку наданих послуг та вартості послуг з розрахунку грн./кв. метр. Розрахунок заборгованості містить інформацію про суми, виставлені до сплати саме за приміщення АДРЕСА_1 .

Заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2019 року по 31.10.2022 року складає 9573,61 грн.

Крім того, згідно вимог ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, відповідач станом на 31.10.2022 року зобов`язаний також сплатити на користь позивача інфляційні збитки в розмірі 941,88 грн., 3 % річних 306,32 грн.

Оскільки в добровільному порядку наявну заборгованість відповідачі не погашають, ТОВ «Житлосервіс-КР», просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2019 року по 31.10.2022 року в розмірі 9573,61 грн.; інфляційні втрати в розмірі 941,88 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 306,32 грн.; судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , власника квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , власниці квартири за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР», , місце знаходження: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Спаська, будинок 17а, заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2019 року по 31.10.2022 року в розмірі 9573,61 грн., інфляційні втрати в розмірі 941,88 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 306,32 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» суму сплаченого судового збору у розмірі 1240,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» суму сплаченого судового збору у розмірі 1240,50 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку щодо належності квартири за адресою: АДРЕСА_3 , на праві власності ОСОБА_1 , адже в матеріалах справи наявні докази того, що власником квартири є ОСОБА_2 . Стягуючи заборгованість у солідарному порядку, суд першої інстанції не визначив на якій підставі така відповідальність настала та не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази для встановлення наявності солідарних зобов?язань між відповідачами.

Позивачем не доведено факт надання житлово-комунальних послуг, зокрема, відсутні первинні бухгалтерські документи.

Крім того, наполягає на тому, що норми ст.. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» було призупинено до 01.07.2020 року, а положення статті 625 ЦК України на дані правовідносини не поширюються.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ТОВ «Житлосервіс-КР» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Житлосервіс-КР» на підставі договору, укладеного 30 вересня 2018 року між ним та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_5 , в особі ОСОБА_3 , уповноваженої зборами співвласників багатоквартирного будинку, що діє на підставі протоколу зборів співвласників БКБ від 31.08.2018 року, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю зазначену послугу, згідно з вимогами законодавства України та умовами цього Договору. (а.с. 9).

Довідкою Центру адміністративних послуг «Віза» Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 08.12.2022 року № 12158 підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 12.07.2022 року по теперішній час (а.с. 14).

Довідкою Центру адміністративних послуг «Віза» Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 08.12.2022 року № 12157 підтверджується, що відповідачка ОСОБА_2 до 21.09.2022 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , з 21.09.2022 року знята з реєстрації, у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання (а.с. 15).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №275682148 від 20.09.2021 року слідує, що за адресою: АДРЕСА_3 відсутні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру права власності на нерухоме майно. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: накладено арешт на нерухоме майно, об`єкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_3 , власниками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 12).

Відповідачем ОСОБА_1 долучено до відзиву копію Договору дарування від 20 червня 1996 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 9/25 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 36).

20 серпня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу 64/100 квартира за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 37).

Представником позивача долучено до матеріалів справи ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2020 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №2-1548/11, провадження 2/214/1330/23, відповідно до якої предметом первісного та зустрічного позову є поділ майна подружжя.

ТОВ «Житлосервіс-КР» нараховував щомісяця з 01.03.2019 року по 31.10.2022 року відповідачам плату за надані послуги з управління та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутнішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, поточний ремонт конструктивних елементів будинку, поточний ремонт внутрішньо будинкових систем, прибирання прибудинкової території, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу, витрати з освітлення місць загального користування, витрати з енергопостачання ліфтів, підтверджених інформацією про щомісячні витрати на послуги з утримання будинку за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 10-11 зворот, 45-88 зворот).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту наявності фактичних договірних відносин між сторонами з приводу надання та отримання житлово-комунальних послуг, невиконання споживачами обов`язків з їх оплати та наявності підстав для стягнення заборгованості з їх оплати в розмірі 9 573,61 грн. за період з 01.03.2019 року по 31.10.2022 року.

Стягуючи з відповідачів на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 941,88 грн. та три відсотки річних за порушення виконання зобов`язання по сплаті грошових коштів у розмірі 306,32 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі порушили грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення, відповідно до статті 625 ЦК України.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення у повній мірі не відповідає.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24.06.2004 року, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24.06.2004 року, споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону № 1875-IV від 24.06.2004 року, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24.06.2004 року, проживаючі та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, позивач належними та допустимими доказами мав, перш за все, довести факт належності відповідачам праві власності чи праві користування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та споживання ними житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем до цієї квартири, і лише після цього вимагати належного виконання зобов`язань з оплати отриманих ними житлово-комунальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Договору дарування від 20 червня 1996 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 9/25 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 36).

20 серпня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу 64/100 квартира за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 37).

Зазначені договори посвідчені нотаріально та зареєстровані у реєстрі, у порядку, чинному на час їх укладення.

Тобто, власницею квартири за адресою: АДРЕСА_3 , є відповідачка ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №275682148 від 20.09.2021 року слідує, що за адресою: АДРЕСА_3 відсутні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру права власності на нерухоме майно.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: накладено арешт на нерухоме майно, об`єкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_3 , власниками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 12), однак, за відсутності відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру права власності на нерухоме майно, колегія суддів не може прийняти цю інформаію, як належний та допустимий доказ, наявності у відповідача ОСОБА_1 права власності на вказану квартиру..

Долучена до матеріалів справи ухвала Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2020 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №2-1548/11, провадження 2/214/1330/23, відповідно до якої предметом первісного та зустрічного позову є поділ майна подружжя, правового значення для вирішення данного питання не має, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування у даній справі.

Доказів належності вказаної квартири на праві власності відповідачеві ОСОБА_1 суду не надано та останній наполягає на тому, що він не являється власником цієї квартири.

Отже, матеріалами справи встановлено, що в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_1 , а його зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим колегією суддів приймаються доводи апеляційної скарги щодо відсутності в останнього обов`язку здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у відповідачки ОСОБА_2 , як у власниці квартири за адресою: АДРЕСА_3 , наявна заборгованість зі сплати за спожиті житлово-комунальні послуги, яка підлягає стягненню в судовому порядку, що останньою не оспорюється.

Крім того, суд дійшов висновку, що на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, та враховуючи ту обставину, що споживачкою ОСОБА_2 у встановлені законом строки не внесено плату за надані позивачем послуги, позивач має право на стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період прострочки виконання зобов`язань.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» суму сплаченого судового збору у розмірі 1240,50 грн.

Крім того, з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 860,75 грн., з огляду на часткове задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги та судових витрат - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги та судових витрат відмовити.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року в частині задоволення позовних Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 1 860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень 75 (сімдесят п?ять) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: