Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (надалі за текстом - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона є дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Після укладення шлюбу, 05.11.1987 позивач змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 . Мати позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . Зазначає, що померла заповіту не складала, а отже, у позивача виникає право на прийняття спадщини за законом. Позивачем з метою дотримання шестимісячного строку для прийняття спадщини було підготовлено заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яку було посвідчено нотаріусом Мінського міського нотаріального округу Мирошніковою Оленою Георгіївною. Дану заяву позивач 21.09.2020 направила до 14-ї Київської Державної нотаріальної контори, розташованої в місті Києві на проспекті Правди, 33. Тобто, позивач підготувала та направила заяву за допомогою поштового сервісу «ЕМ8 Веірозі» з дотриманням шестимісячного строку, що підтверджується відповідними чеками та декларацією споживача. Позивачу прийшло зворотне відправлення зі змісту якого вбачається, що лист до 14-ї Київської Державної нотаріальної контори, розташованої в місті Києві на проспекті Правди, 33 не було доставлено «за незапитом».

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 07.12.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання.

10.09.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивачка є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та належить до першої черги спадкоємців за законом. Просили суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу за відсутності представника відповідача.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач є дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Після укладення шлюбу 05.11.1987 позивач змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Мати позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 11).

Позивачем було підготовлено заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яку було посвідчено нотаріусом Мінського міського нотаріального округу Мирошніковою Оленою Георгіївною (а.с.14-15).

Позивач 21.09.2020 направила до 14-ї Київської Державної нотаріальної контори, розташованої в місті Києві на проспекті Правди, 33, що підтверджується відповідними чеками та декларацією споживача (а.с. 16-17).

Позивачу прийшло зворотне відправлення зі змісту якого вбачається, що лист до 14-ї Київської Державної нотаріальної контори, розташованої в місті Києві на проспекті Правди, 33 не було доставлено «за незапитом» (а.с. 22).

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року).

Із наданих позивачем пояснень, судом встановлено, що причинами пропуску строку для прийняття спадщини стала велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового мана, з огляду на те, що позивач проживає в місті мінск, яке знаходиться в республіці білорусь.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є тримісячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 77, 81-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити;

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 (громадянка республіки білорусь, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 );

Відповідач - Київська міська рада (місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, );

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК