Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/5716/21
Провадження № 2/644/128/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, -

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача, ОСОБА_3 22.06.2021 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за період з 01.04.2013 року по 31.05.2021 року за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в загальній сумі 70360,95 грн., яка складається з заборгованості за послуги у розмірі 66432,37 грн., 3 % річних в сумі 1178,32 грн, інфляційні витрати в сумі 2750,26 грн., а також суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1178,32 грн.

09.08.2021 року суддею Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Клименко А.М., відкрито провадження у справі і призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі документами.

Згідно розпорядження Верховного Суду України від 14.03.2022 року № 7/0/9-22 територіальну підсудність Орджонікідзевського районного суду м. Харкова було змінено на Київський районний суд м. Полтави. 26.04.2023 року справу було передано до Київського районного суду м. Полтави.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.09.2023 року справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Справа 24.10.2023 року надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 09.02.2022 року подано суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідачів та просили застосувати до вимог позивача строк позовної давності.

Представником позивача, ОСОБА_4 22.01.2024 року, подано додаткові пояснення, просила у разі застосування судом строку позовної давності до позовних вимог, стягнути з відповідачів заборгованість в межах позовної давності за період з 12.03.2017 по 31.05.2021 року в загальній сумі 43011,95 грн., яка складається з заборгованості за послуги у розмірі 39083,37 грн., 3 % річних в сумі 1178,32 грн, інфляційні витрати в сумі 2750,26 грн.

Щодо строку позовної давності представник позивача зазначала, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARSCOV-2»з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на території України встановлено карантин.

Постановами КМУ від 20.05.2020 року № 392, від 22.07.2020 № 641, від 09.12.2020 року №1236 (із змінами та заповненнями) встановлений Постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 карантин подовжений на всій території України з 22 травня 2020 року до 31 грудня 2022 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби» від 30.03.2020 року № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії цього карантину».

Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин з 31 грудня 2022 року, а під час дії карантину строки, визначені ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 12 березня 2017 року по 31 травня 2021 року не входить у строки позовної давності.

Зазначив, що у разі застосування судом строку позовної давності заборгованість відповідачів за послуги теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 року по 31.05.2021 року складатиме 39083,37 грн., 3 % річних в сумі 1178,32 грн, інфляційні витрати в сумі 2750,26 грн.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються КП «Харківські теплові мережі», отримують та користуються послугами опалення та гарячого водопостачання, але за отримані послуги в повному обсязі не сплачують, що привело до утворення заборгованості.

Позивач вказував, що відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 р. № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» (зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2001 р. № 946), КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова

Як виконавець послуг КП «Харківські теплові мережі» відповідно до Закону України «про житлово-комунальні послуги» має право на стягнення вартості наданих споживачам послуг.

В судове засідання представник позивача, ОСОБА_4 не з`явилась, подала суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно відомостей отриманих судом з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються КП "Харківські теплові мережі.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV (діяв до 01.05.2019 року) що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором .

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (абз. 2 ч. 1 ст. 9 Закону №2189-VIII).

Відповідно до ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого опалення до комунальних.

Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або затверджених нормативів (норм) споживання.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання не виконали, у повному обсязі оплату не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання.

Щодо заяви відповідачів про застосування судом до вимог КП «Харківські теплові мережі» строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача.

Окрім того, суд зазначає що у Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (ст.ст. 257, 258 ЦК).

Згідно із законом від 30.03.2020 №540-IXрозділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У п.12 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції закону №540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.

Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

В останнє, Кабінет Міністрів України постановою від 23.12.2022 р. № 1423 вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.04.2023р.

Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі станом на 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину) не сплила, її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає задоволенню та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги теплопостачання за період з 12 березня 2017 року по 31 травня 2021 року у розмірі 39083 гривні 37 копійок.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму «інфляційних втрат» як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушенням відповідачами грошового зобов`язання, яке виразилося в несвоєчасній оплаті наданих послуг з теплопостачання, позивачем нарахована 2750 гривень 26 копійок інфляційних витрат та 1178 гривень 32 копійки - 3% річних від простроченої суми боргу за три останні роки.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно згідно до задоволених вимог, а саме, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2077,90 гривні, за заявлені позовні вимоги на загальну суму 70360,95 гривень, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог на загальну суму 43011,95 гривень, тобто з урахуванням наведеного, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 1270,22 грн, пропорційно задоволеним вимогам (43011,95х2077,90/70360,95)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 267, 526, 530, 541, 543, 625 ЦК України, ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , солідарно, на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 12.03.2017 року по 31.05.2021 року в сумі 39083 гривні 37 копійок, 3% річних в сумі 1178 гривень 32 копійки, інфляційні витрати в сумі 2750 гривень 26 копійок, а всього 43011 (сорок три тисячі одинадцять) гривень 95 копійок.

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суми заборгованості за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.04.2013 року по 11.03.2017 року, - залишити без задоволення, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно від задоволених позовних вимог в сумі 1270 (одна тисячя двісті сімдесят) гривень 22 копійки по 635 (шістсот тридцять п`ять) гривень 11 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В. Бугера